ADATOK A VLEOYASZA -HIIl ABHEGYSEG GKOLOlilA.TAHOZ. 9 



Kristríli/os paldkhól származó, összezúzott quarczitból e mellett 

 némelykor még; muszkovitlemezkékböl álló morzsák ritkábban fordulnak 

 elő, éppen úgy, mint apró, rendesen szétfoszlott mészködarabkák is. 



A rliijolith iiiiií/iiKÍbóI lii'ált li^i'díiiinkiil mindössze apró (juarczsze- 

 meket és gyéren előforduló, apró földpáttöredékeket említhetek. Az 1 — 2 

 mm.-nyi, rendesen legömbölyödött (iií(ircz.-<zeiiirh' elég bőven fordulnali 

 elő. egyszerre sötétednek, corrosionalis bemélyedéseket legfelebb a felüle- 

 tükön mutatnak; rendesen össze vannak hasadozva és egyes sávok mentén 

 apró, gázzal vagy sárga folyadékkal telt üregeket tartalmaznak, az utób- 

 biakban ritkán élénken mozgó libellákkal. Tulajdonságainál fogva könnyű 

 őket megkülönböztetni az idegenszármazású quarczszemektöl. 



FöldjKÍlfnreclékek jóval kevesebb számmal vannak benne, mint 

 quarczszemek és rendesen nagyon el vannak változva ; egy részében a 

 muskovitosodás is megindult, a mi apró pikkelyeket hozott létre, A leg- 

 több zavart képet ad eonvergens fényben is, úgy hogy pontos meghatáro- 

 zásuknak sok nehézség áll útjában. Mégis úgy optikai tulajdonságok 

 (albitikerképzödést mutató töredékeken, melyen ferde helyzetű Vp = a, 

 mint Il-ik középvonal lép ki, az optikai tengelyek síkja 70° -ot képez az 

 ikersikokkali valamint a SzABÓ-féle lángkisérleti meghatározás alapján, a 

 Vlegyászatető rhyohthjának uralkodó földpátját albifnak tartom. Aláren- 

 delten egyközösen sötétedő, az előbbinél tisztábli orthoklás földpálok is 

 vannak benne, a melyek a lángkisérletnél kisebb olvadást (3 — 4) és gipsz- 

 szel erős (3 — 2) kaliumtestést mutatnak. 



2. A Vlegyásza széles tetejének déli részén 1600 m. magasság tájon 

 emelkedik az Intremuntz nevű tisztás felett a Hegyszarv-nak (Cornu 

 Muntyelui) nevezett liástyaszerü, hatalmas kőszikla vonulat. Ez is 

 rhyolithból áll, de idegen kőzetdarabok sokkal nagyobb mennyiségben 

 vannak Itelé zárva, mint a lapos tető kőzetébe, úgy hogy ezektől egészen 

 durva, brecciássá válik a Hegyszarv rhyolithja. 



A zárványok között homokkő, fekete- és szürkeszinű agyagpala, 

 csillámpala. quarczit. czukorszövetü fehér márványdarabkákra ismerünk 

 szabad szemmel, a melyek általában véve jóval nagyobbak, mint a tetőn, 

 de azért felületükön szorosan össze vannak olvadva a rhyolithtal. Több 

 helyütt tömegesen hevernek ezek a kihullott, idegen kőzetdarabok a 

 sziklafal körül. 



A részletes vizsgálat alá vett rhyolith belsejében világos, zöldes- 

 szürke szinű, porczollánféle ; mállott felületén pedig fehér szinű. A belőle 

 kivált apró ásványok között több a quarcz, mint a fóldpát, az idegen 

 zárványok között pedig sok kisebb-nagyobb homokkő- és mészkő-darabkát 

 veszünk észre. 



Mikroskoppal a világosszürke, felsites rhyolith alapanyag- 

 lian brecciás, barna szinű darabkákat is találunk, külsejükön negatív 



