ADATOK A VLEGYASZA — DIUA I!HE«YSBIi liKOLOIilAJAHOZ. 2-1 



Ezek nagyon sok gázzárványt és egyél) tisztátalanság<it tartalmaznak, mitől 

 sztíike szintivé válnak. 



Elchlorisodott, nagyobli hintilli'inrzi'kel íh találunk gyéren ebhen a 

 kőzetben, valamint chloritos lialmazkákat. Utf'ibbiak olyan benyomást 

 tesznek, mintha idegen kőzetzárványok maradékai volnának. Elvétve 

 a muskovitlemezt'I.' is kiválnak nagyságuknál fogva az alapanyagból. 



A fentebbiekből kitűnik, hogy itt olyan holokristályos alapanyagú 

 rhyolithtal van dolgiruk, a melyik))en eredetileg idegen kőzetzái-ványok 

 is voltak és ez által a felsites és az üveges rhyolitliokhoz hasonlítanak. 



± Sokkal épebl) és egyenletesebben kifejlődött, kristályos alapanyagi'i 

 rbyolithokat találunk az előbbi helyről leereszkedve a Drágán völgyébe. 

 Ezek közül elsőnek egy szép, porphyros rhyolithot óhajtok bemutatni, a 

 melyik Draganvölgy megnevezéssel dr. Heebich gyűjteményéből került 

 az Erdélyi Múzeum gyűjteményébe. Ezt részletesebb analysisnek vetettem 

 alá, még mielőtt a helyszínen megismertem volna. 



A szürkésfehér, egyenletesen kifejlődött alapanyagból jól kiválnak 

 az egész 7 mm. hosszú és 2"5 mm. vastag ép földpátoszlopkák. 



Mikroskop2ial nézve azt találjuk, hogy a lényegileg földjiiít- és quarcz- 

 ból álló aldpuiiijaghan a 0"12 mm közepes átmérőjű, némelykor i; (1 122) 

 szerint ikreket alkotó quarczszemek egyenletesen vannak elhintve a na- 

 gyobbára allotriomorph, némelykor szivacsos szerkezetű földpátok között, 

 a melyek előtt kristályosodtak ki. De a földpátok között is vaunak gyéren 

 0'3 — 0"15 mm-nyi, orthoklás-féle idiomorph léczek, a melyek egyközösen 

 sötétednek, és nagyon ritkán 0"056 mm átmérőjű, csillagalakulag elágazó 

 quarczok is akadnak az alapanyagban. Egészen alárendelt szerepet ját- 

 szanak benne a biotit- és nagyon kis li(ieni((lHli'iii<ezkt'k továbbá dkuj- 

 Hfj/Z/szemek és csoportjuk. 



A porphyrosan kivált ásványok az egész kőzetnek körülbelül egy- 

 harmad- vagy negyed részét teszik ki. Legtöbb ezek közül a rendesen kris- 

 tálylapokkal határolt földpát : orthoklas és savanyú plagioklax. A föld- 

 pátok vastag, táblás alakokkal vannak kifejlőd\o a (OlOi lap szei'int. vagy 

 pedig oszloposán az a tengely szerint. Utóbbiak oriliokldxok. melyeken 

 P ((101). oo p c« lOlO). oo P (110). 2 P oo ^021) és alárendelt lapokkal 

 2 P oo i021) ismrrhető fel. karlsbadi és liavenoi ikerképződéssel. 



A plagioklasok optil%ai viselkedésük alapján idliii cs oligoklax-tiíhil 

 sorba tartoz('iknak bizonyulnak, sokszoros albit- és kevés periklin iker- 

 lemezzel. AiiO)ihok1asként viselkedő, ]-endkivűl vékony lemezekből álbi 

 földpát is előfordul gyéren. 



A földpátok helyenként muskonilosoiliii kezdenek és ritkán iiiiniiiv- 

 fitet tartalmaznak bezárva, mihez ajxiht és c/í/oní tapad. Egyik földpáton 

 nagyobb, tömlöalakú sphoi húzódik át. A nagy földpátok némelykor nagy 

 biotittal tapadnak össze. 



