ADATOK A VLEOYÁSJÍA BIHARHEGVSÉG fiBOLOGIÁ.TÁHdZ. i7 



jáuak viszonyszámaival, a melyek beiinünkot itt közelebbről érdekelnek 

 (és Loítwinson-Lessing számaival elég jól megegyeznek) : 



a = 3-9-2, ^ = 2(1-26; 1-70 ^-"0, 1-50 R,0.„ 

 12-15 SiO.^. HJ):RO '-= I-7C. :1 



másrészt pedig a Vlegyásza daczitjának — Doelter nagysebesi és kissebesi 

 kőzetre vonatkozó két elemzése* alapján — kiszámított középértékeivel : 



« = 2-'.t 1 . ^ = ■^Cl ; 2-2 i?i+"(>, 1 ■»:> RJ).^ , 11-2 SiO, , 



akkor arról győződünk meg, hogy a Vlegyásza-Biharhegység uralkodó 

 gránitos kőzete nagyon hasonlít az idevaló daczitokhoz, ellenben 

 lényegesen különbözik a közönséges gránitoktól. 



Ennek a rokonságnak kifejezésére különítettem el ezeket a Vlegyásza 

 daczitjával egy geológiai testhez tartozó básisosabb gránitokat fZacor/rí/')/// 

 néven a rendes gránitoktól. 



Összehasonlításul álljanak itt végül a Vlegyásza rhyolíthjainak és 

 mikrogránitos rhyolithjainak öt elemzésből nyert viszonyszámai is: 



a = 4-24, /5=22: \-3l R' + '^O. [-öl R/)^. 12-53 SíO,; 

 HJ) : liO = 2-28 : 1. 



Az öt elemzésből kettőt a Vlegyásza félreismert kőzeteiről 

 czimü értekezésem 13. lapján közöltem, hármat pedig ebben a dolgozatban. 



III. Quarczdiorit és diorit. 



A Vlegyásza-Biharhegység eruptív tömegében előfordul a gránitos 

 kőzeteknek az előbbieknél básisosabb fajtája is, a melyre elég jól ráillik 

 a quarczdiorit elnevezés. 



1. Több helyütt akadtam ilyen kőzetre, de mindenütt kis. a daco- 

 gránitnál sokkal kisebb térületet foglal el. Egyik legszebb előfordulása a 

 Dragánvölgy alsó részében, a Kecskéstől D-re eső szoroB felső kitá- 

 gulásánál, a Fala patak beszakadásának mindkét oldalán van, a hol a 

 verrucano-conglomerattal érintkezik ez a középszemű gránitos kőzet, a 

 melyben az uralkodó, gyakran téglaalakú plaíiioklas földpátok mellett 

 ampMholf, biotitot és quarczot látunk egyenletesen eloszolva. 



A legnagyobb földpátok 10x4 mm., a legnagyobb amphibolok pedig 



* Mineralogisclie Mitteilungen gesammelt von Gustav Tschbemak. Jahrg. 1873. 

 Heft. II. Beilage z. Jahrbuch der k. k. g. Reiclisanstalt. Wien, 1873. p. 92, 93. 



HAUEEnek idevonatkozó elemzésit (Verliandlungen der k. k. geol. Reichsanst. 

 1867. p. 118, 119) nem vehettem tekintetbe, mert a ferro vas nincs különválasztva 

 a ferri vastól. Ugyanez az eset, ezenkívül az alkáli meghatározás is hibás Sommaruga 

 elemzésében. (Jahrlmch il. k. k. geol. Iveiclisanstalt XVI. I8H(). 167.) 



