ADATOK A VLEGYÁSZA — BIHAKHKlíYSKG GEOLÓGIÁJÁHOZ. 5H 



íi) egy összefüggő nagy fedőt, feusikot alkotnak a Sebes-Kőrös, 

 Fekete- Kőrös és a Hideg-Szamos vízválasztóján, a mi összeköti a 

 Vlegyásza vonulatot a Bibarbegységgel ; 



b) apróbb — úgy látszik szegélykópződményeket alkotnak a 



savanyúbl) porphyros kőzetek körül. 



.4; J^'agy andesites fedő. 



A Sebes-Körös, Fekete-Körös és a Hideg-Szamos vizválasztóján el- 

 terülő andesites fensík a Biharf üredtől I)DK-re eső 1656 m. magas 

 Bo hogy ej (Bohogyö)nél kezdődik, a hol qiiarczithomokkő és conglome- 

 rát választja el nyugatra a szomszédos Pojen-csúes brecciás rhyolithjá- 

 tól. A Bohogyejtől először DK-re húzódik, majd a Kornu Muntyilor- 

 nál (1654-1693 m.) KÉK-re, aztán ÉK-re kanyarodil; a Buntyászáig 

 (1648 m.). honnan ÉK-i irányban folytatódik a Kodrisórán (1635 m.), 

 Sutánon (1693 m.), Britzein (1758 m.i, Sztinisórán (1723 m. előbbitől 

 É-ra), Tolvajkövön (Fiatra Tolhai'ului 1636 m.). Fiatra de Gardon 

 (1602 m.), Mikón (1641 m.), Prizlopon (1646 m.) a Nimolyászára, körül- 

 belül 15 Km. hosszú összefüggő fedőt alkotva 1650 m.-nyi tengerszín 

 feletti magasság körül. Az andesitnek vastagsága, nagy szélességéhez 

 mérten igen csekély, a mtnnyiben déli részén a Peatra Arsa felé mind- 

 össze 150 m. 



Ez az andesites fedő nemcsak Ny-i végén, hanem sok más helyütt 

 mesozoos homokkövei, conglomeráttal és talán mészkővel is érintkezik a 

 felületen, másutt meg rhyolithtal, a mibe lefelé átmenni látszik. Az át- 

 tört üledékekből diónyi quarczitdarabokat is magába zárt helyenként, 

 sok helyütt pedig apró calczitdarabkákat és ezek rovására képződött 

 epidotot találni bennük. 



A rhyolithba való átmenetet igen gyakran az alapanyagnak rhyoli- 

 thosodása árulja el, egyes helyeken pedig (Buntyásza D-i része) a sötétebb 

 andesit alapanyagban vékony, fehér, savanyú ereket látunk injiciálva. 

 A Britzeitől DDNy-ra aVándor ló-forrásnál (F untina Gyenegyei) 

 pláne egészen tiszta rhyolith sziklákat találunk. Egyes, likacsos rhyolith- 

 darabok a Briczeitől Ny-ra is akadnak az audesitek között. 



Ezek az andesites közetek leggyakrabban majdnem szintes irányú, 

 táblás lapokat alkotnak, melyek a fűvel benőtt, kiváló legelőül szolgáló 

 tetőn csak itt-ott képeziiek tekintélyesebb, néhány m. magas sziklatöme- 

 geket, minő pl. a Tolvaj kő. A tetőnek eme nagyobb sziklatömegei, de 

 külíuiösen a Bohogyej DNy-i és Ny-i oldalán lévő, szédítő mélység felett 

 emelkedő óriási sziklafalak, a szintes lapolion kívül függélyes elvállaláso- 

 kat, ezek folytán oszlopos, toronyalakú képződményeket is mutatnak, 

 ritka tájképi szépséget kölcsönözve ez utóbbi h éhnek. 



