(i4 UÖVUi KÖZl.KMKNyEK. 



EOVID KÖZLEMÉNYEK. 



Mastodon-lelet Temerest határában, Krassó-Szörénymegyében.* 



Temeri'sten (u. p. F;u-set, Krassó-Szöréu}'!:!., marosi j. ) 1 ItU".! augusztus 

 15.-én a Pareu Fontaai árokfőben egy raastodon-koponyára bukkantak. 

 A leletre Diakonovich A. magáiiniérnök vezette rá a szomszédos facseti 

 járásban térképező geológusok, előlili Kadic Ottokár, később pedig e sorok 

 Írójának a figyelmét. 



Az ároktő bátulsó, mintegy áö m. magas, a Béga és a Maros közti 

 vízválasztóját megközelítő merőleges falában 7 "5 m-nyii-e a felszín alatt 

 fordultak elő a csontok, a melyek a fal laza anyagának le-leszakadása 

 folytán félig kiszabadulva, kandikáltak ki a bomokból. Pakkor történt, 

 bogy Diakonovich A. mérnök reájuk bukkant. De mielőtt ö a lelet rend- 

 szeres kiásatásáboz még csak bozzá is fogbatott volna, neszét vévén a 

 dolognak, a falu ifjúsága egy őrizetlen órában megrongálta a koponyát 

 s különösen széjjeltörte és magával czipelte a koponyában volt fényes, 

 zománczo.s fogakiit, úgy bogy a mérnöknek nem kis fáradságába került a 

 fogtöredékeknek egy liizonyos részét ismét visszaszerezni. 



Október 8.-án Diakonovich úr kalauzolása mellett a helyszínére ki- 

 menve, a koponyacsontok egy részét még eredeti belyzetökben a homok- 

 falban találtam ugyan, de sajnos, oly rossz megtartásban, bogy tudomá- 

 nyos értékesítéséről le kellett mondanom. Kiásattam az addig félve őrzött 

 leletet, a nélkül azonban, bogy a koponyarészböl csak egy jellemzőbb 

 csontot is meg lehetett volna menteni, - annyira töredékes és szétporló volt 

 ugyanis a csont állománya. így tehát az őslény mivoltának megállapítása 

 dolgában kizárólag a mérnök úr által megmentett s részben nála, i'észben 

 Fialka Károly alispán úrnál volt fogtöredékek tanulmányozására kellett 

 szorítkoznom, a miből az tűnt ki. bogy azok a Mudodoti ((rreriicusix, 

 Gr. et Joií.- fajhoz tartoznak. A nevezett urak szívessége folytán felhoz- 

 hattam a fogtöredékeket Budapestre, a hol a m. kir. Földtani Intézet ős- 

 emlős gyüjteménj'ében levő typusos mastodon-fogakkal összehasonlíthattam, 

 a mi előbbi véleményemben minden kétséget kizáró módon megerősített. 

 Az összehasonlítás megejtése után a fogtöredékeket Diakonovich úrnak 

 ismét visszaküldöttem, a mennyiben e lelettől megválni nem volt hajlandó. 



A helyszínen a szóban forgó inastodon-koponya a bomokfalnak egy 

 csekély fok alatt NyDNy felé dűlő durva kavicsos homok rétegében feküdt. 

 Alatta nagy vastagságban finomabb homok volt feltárva, a melyben csak 

 finomabb, murvás kavicsból álló zsinórok látszottak. Ez utóbbiak anyaga 

 különböző színű quarcz, de mellette alárendelten andesit és daczit gör- 

 getett törmeléke is előfordul. Lejebb az árokban azután minden való- 

 színűség szerint már az említett homok- és kavics-comj)lexus fekvőjében, 

 finom homokban, Kadic 0. már pontusi kövületeket (cardíumokat és con- 

 geriákat) talált. Helyzeténél fogva tehát a szóban foi'gó mastodon-ka\ncs, 

 mely fluviatilís és parti képződésűnek látszik, vagy még felső pontusi, vagy 

 esetleg már levantei korú lehet. Schafarzik Fbrencz dr. 



* Kivonat a szerzőnek 1908. (l8ozenil)er hó "2.-nn h Földtani Társulat szak- 

 ülésén tartott előadásából. 



