206 D' MBLCZEn GUSZTÁV 



felé néz, de jobbra-balra el van görbülve (Stachelspitzen). Hasonlókép a 

 {OIO] -lapokon és lemezeken talált horizontálpolárisakat és vertikálpolá- 

 risakat. Egy-egy kristályból sok lemezt készített a '00l| szerint és ábrák- 

 ban előtünteti az etetési idomoknak változatos eloszlását a kristályok 

 kifejlődött végétől annak alsó részéig és kiemeli, hogy a brachypoláris 

 idomok kivétel nélkül a bilin-i kristályok azon részein fordulnak elő. a 

 melyek etetés után fényesebbek, áteső fényben sárgás szinüek. A szicziliai 

 és egy daxi kristályon homokóra-szerkezetet talált, a mely összefüggésl)en 

 áll a bennök levő orientált helyzetű zárványokkal, nemkülönben az ezen 

 kristályokon előidézett etetési idomok kifejlődésével és eloszlásával. Mind- 

 ezek alapján valószínűnek tartja, hogy úgy az etetési idomok anomáliája, 

 valamint a homokóra-szerkezet, a kristályokban jelenlevő anisomorf anya- 

 goktól ered, vagyis, azok az etetési idomok volnának rendeseknek tekin- 

 tendők, amelyek a rombos-holoéderes symraetriára utalnak. 



Beckenk.4mp kiterjeszkedvén Veknadsky, Viola és Westhoff vizsgá- 

 latainak egyes i*észleteire, föntartja az araigonit symmetriájáról való nézeteit 

 és kifejti, hogy a baryton és az aragoniton való megfigyeléseit megmagj^a- 

 rázhatjuk, ha fölteszszük, hogy azok molekuláit a három véglaphoz képest 

 orientált irányú elektromos köráramok futják körül, vagy — a mi mind- 

 egy, — hogy a molekulák derékszöges parallelepipedonok szerint vaunak 

 elrendezkedve, középen egy központi molekulával. 



Utolsó idevágó dolgozatában* néhány újabb megfigyelésről számol 

 be, a melyek aragoniai és egy nagyobb bilin-i aragonitra vonatkoznak és 

 reflektál különösen Westhoff egyes megjegyzéseire, a kinek több meg- 

 figyelésében saját észleleteinek igazolását látja. Foglalkozik avval a fölte- 

 véssel, hogy az aragoniton megfigyelt alacsonyabb symmetriáju etetési 

 idomokat a hozzákeveredett idegen anyagok okozhatják, de föntartja eddigi 

 nézeteit, mondván, hogy az aragonitot nem illetik meg a rombos-holo- 

 éderes kristályok tulajdonságai. 



Etetési kísérleteimet mintegy 35 apró átlátszó, jó kifejlödésű kris- 

 tályon végeztem, a melyek közt vannak egyszerűek is, legnagyobb részök 

 ikerkristály ugyan, de többnyire olyan kifejlődésüek, hogy legnagyobb 

 részükben egyszerűek. (E tekintetben utalok említett dolgozatom ábráira.) 

 Néhányat a bázissal egyközesen megcsiszoltam. Etetőszerül főkép sósav 

 szolgált, továbbá kénsav, hangyasav és eczetsav; mindezeket különböző 

 konczenti-áczióban és különböző ideig használtam, hogy az etetési ido- 

 mokat lehetőleg legelső kifejlődésüktől kezdve figyelemmel kisérhessem. 

 Az előidézett etetési idomokat a bázison és primalapokon nemcsak a 



* Zeitschr. f. Krystallogr. t^-J, •2i. 



