ADATOK AK ARAGONIT SYMMETEIÁJÁHOZ. 207 



szokott, hanem annál eiusebb nagyításban is vizsgáltam. Az eredmények 

 a következők : 



Etetés sósarvdl. Az etetés időtartama a sav konczentrácziója sze- 

 rint különböző volt, igy pl. ' 3 norm. sósav használata esetében '2 — 1 

 perez. Az etetési gödröcskék általában élesek, úgy hogy symmetriájnk jól 

 megállapitható. 



A prizmalapokon a 2. és 3. ábrában feltüntetett leggyakoribb, a 

 már ismeretes idomokon kívül szélesebbek is vannak (4 — 8. ábra), a me- 

 lyek úgy látszik, hogy a 4. ábrában feltüntetett legsekélyebb idomból fej- 

 lödnek. Az idomok monosymmetriája kétségtelen és az {100} és {OlOj 

 lapokhoz képest symmetriásan feküsznek (1 ábra). 



Az ezen etetési gödröcskék alkotásában részt vevő prizmalapok haj- 

 lását az {110)-lapokhúz két kristályon, a melyen a gödröcskék különösen 

 élesek, a WEBSKY-féle rés tükrözésével is mérhettem ; a szög az egyik 

 kristályon 23 30', a másikon 23 50', tehát közel állanak a -[410}-Iap- 

 jaihoz, a melyek hajlása az elsőrendű prizmához 23°3Ví'. 



A bázison az etetési gödröcskék fejlődése (9 — 13. ábra) kétségtelen. 

 Legcsekélyebbek a 9. ábrában előtüntetett ovális mélyedések. Ezek leggyako- 

 ribbak a leggyengébben étetett kristályokon, tehát a kezdeti stádiumot tün- 

 tetik fel, míg a legjobban fejlettek (13. ábra) jól megkülönböztethető dóma- 

 és piramislapokból állanak. E dómalapok hajlása a bázishoz csillámlással 

 mérve egy kristályon 22',4°. egy másikon 16Vi". A piramis-lapoknak a 

 bázissal való kombináczió éle az a tengely irányától ca 3S°-nyira tér el, 

 tehát a piramislapok a [001 : 120J övbe tartoznak. 



Ez idomokon kivül, a melyek kétségtelenül bisymmetriásak {lOO} 

 és {llOj szerint, egyes kristályokon megtaláltam a Beckenkamp- és 

 Westhoff- említette tövises idomokat is (14 — 16. ábra). Ily tövises göd- 

 röcskéket kisebb csoportokban, különösen erösebben étetett kristályokon 

 a bázis oly részletein leltem, ahol az etetési gödröcskék amúgy is sűrűn 

 vannak ; tövisük a h tengelynek hol egyik, hol másik vége irányában néz, 

 de figyelmesebb megtekintéskor látni, hogy nem pontosan a b tengely 

 irányában, hanem attól oldalt görbült. Két kristályon, a melyek gödröcs- 

 kéiben e tövisek nagyobbak, jól látni, hogy szoros összefüggésben vannak 

 az ikerképződéssel (14. és 16. ábra); egy-egy ikerlemez mentén gyakran 

 nagy számmal találunk ily tövises gödröcskéket sorakozva. Hogy iker- 

 lemez mentén az etetési gödröcskék legmélyebb részéből az oldószer ily 

 töviseket képezve hatol a kristály belsejébe, az érthető is, mert ikerhatár 

 mentén a kristálymolekulák összefüggése lazább ; bizonyítja ezt, hogy az 

 ikerhatárok mentén a kristályokon általában a lapok zavart kifejlődésüek, 

 valamint az. hogy ikerhatárok mentén etetési idomok (mind a természe- 

 tesek, mind a mesterségesek mindig sűrűn lépnek fel. 



Legyen szabad itt továbbá idéznem Beckenkamp egyik dolgozatá- 



14* 



