A LIBETHENITEŐL. 211 



melyek szerint — éppen ellenkezőleg — kétégtelen, hogy az asymme- 

 triás idomok a magasabb symmetriájúakból fejlödnek. 

 Budapest, Egyetemi ásványtani intézet. 



A LIBETHENITROL, 



Dr. Melczee GuszTÁv-tóL* 



(Il-ik táblával.) 



A libetbenittel eddig mindössze csak G. Rose, Scheauf és Descloi- 

 ZEAUx foglalkozott. G. Eosb wEeise in den Ural» ez. munkájában (1838) 

 emliti, hogy azok a lapszögek, a melyeket az Uraiból származó apró kris- 

 tályokon mért, eltérnek azoktól, a melyeket libetbányai kristályokon ta- 

 pasztalt, valamint azoktól, a melyeket Phillips és Mohs közölnek ; ennél- 

 fogva szükségesnek tartja, hogy ez ásvány ujabb vizsgálat tárgyává tétes- 

 sék. Scheauf azután kifejti,** hogy a libetbányai jó kifejlődésü kristályokról 

 kapott szögértékek csak részben felelnek meg a rombos tengelyarányból 

 számoltaknak, az eltérő szögeket vagy igen komplikált indexű viczinális 

 formáknak kell tulajdonítani, vagy pedig a libetbenitet egyhajlásúnak 

 tekinteni. Scheauf ez utóbbi felé hajlik és a rombos symmetriának meg- 

 felelő szögeket abból magyarázza, hogy a kristálylapok részleteket tartal- 

 maznak, a melyek a megfelelő kristálylapokkal [100} és {OOl] szerint 

 ikerállásban vannak. Ezt a részleges ikerképződést polydymiának nevezi 

 s ez szerinte sok ásványon megvan. Scheauf a libetbenitet úgy állítja, mint 

 a 46. ábra mutatja; a tengelyarány, a melyből az emiitett részleges iker- 

 képződés segítségével a mért szögeket teljesen meg lehet magyarázni 

 a:b:c = 1-4255 : t : 1-35-62Ó, /?: 90 5(5'. Cornwalli nagyobb, de nem egé- 

 szen homogén (mert hullámos kioltású) kristályokon [OlOj (={001}Eose) 

 szerint csiszolt két lemezen meghatározta a förezgési irányok helyzetét s 

 az egyiken azt találta, hogy a kioltás az elég tetemes beállítási hibahatá- 

 rokon belől egyközes az eb éliránnyal, a másikon pedig, hogy 1 \i°-ra eltér 

 attól. Scheauf azonban nem tekinti ezzel a libethenit symmetriáját eldön- 

 töttnek s szabadkozik attól, mintha vizsgálódásának az lett volna a czélja, 

 hogy a libethenit tengelyarányát megállapítsa s dolgozatában (a 3. és 10. 

 kristály tárgyalásában) említést tesz ÍOIO) szerint való ikerképzödésröl is, 

 a mi az egyhajtású rendszer két osztályával összeférhetetlen. 



* Előadta ii Földtani Társulat l'.J()4 januárius hó 13-án tátott szakülésén. 

 *♦ Zeitschrift f. Krystallographie 4. k. (1<S7!1) 19. 1. 



