álfi TELEllllI ROTII LA.IOS 



RosE szerint a libetbányniiik tengelyaránya (r<.)(\()\ : 1 : ()-7()l'.i. A libe- 

 thenit áltahiiios teDgelyaránya tehát 



<l-9no >o-ooí:1:<»-70S -,,001. 



vagyis úgyszólván azonos azzal, a melyet G. Kosé a libetbányai laistá- 

 lyokra vonatkozólag megállapított. Nagyobb pontossággal a libethenit ten- 

 gelyarányát lapjainak minősége miatt, nem lehet kifejezni. 

 Az ezen tengelyarányból számolt főbb szögek : 



)„m = 87°38'4' 



ee = 70 12^4 



me = &6 31^4 



SS = 59 7 V* 



.s5 = 89 8 Va 



III 



III 



(320) ^- 11 IS-Vi 

 ;65()} -^ 5 10' 4 



Budapest, Egyetemi ásványtani intézet. 



ELŐZETES JELEííTÉS A JiOÜBOLYAI MKlCZÉNKOlíF r.ALAIv 



NOFrKKID.ÁlíOI.* 



(.Ifeoceííf.s ('?) Iiuiiginiriis, K.\r)]c. nova f'rma.) 



I. Borbolya környékének geológiai viszonyai. 



Telegdi Rotii LA.iostól. 



Borbolya a Rozália-hegység északi nyúlványán, a Soproni hegy- 

 csoport, a Rákos-ruszti domborulat és a Lajta hegység körülfogta meden- 

 ezében, illetőleg öbölben fekszik. 220 méter t. f. magasságban. Ez a me- 

 dencze ENy felé a bécsi medenczével, DK-nek és K-nek szorosok közve- 

 títésével a Kis-Magyar Alfölddel közlekedett. A Rozália- hegység és a Sop- 

 roni nagyobb kristályos palasziget között nyeregszerű horpadás van, melyet 

 a fiatalabb mediterránkor kezdetén, itt hömpölygő folyóvizek jórészt a 

 Rozália-hegység kristályos paláiból származó durva kavicscsal és homokkal 

 töltöttek fel. A Rozália-hegység partjától való távolodással a kavicsdarabok 

 kisebbednek, a kavics és homok elenyészik s a medencze belseje felé már 

 csak finom iszappal, azaz agyaggal, találkozunk, a melyet a borbolyai 



* Előadták : Telegdi Roth L.^jo.s, Szontagh Tam.ás dr. és Papp K.íroly dr. 

 a Magyarhoni Földtani Társulat l'.t(l4- UKirczius :2-iki szaküléséu. 



