218 D' SZONfAGH Tamás 



már nagyobb csigolyák, boidarészek is kerültek napfényre. A feltáró mun- 

 káknál ezentúl Bella Lajos soproni föreáliskolai tanár és érdemes archeo- 

 lógus is segédkezett. 



A mintegy 4 méter magas, meredek agyagfalba nagy óvatossággal 

 tárnát hajtottak és ebben költséges, lassú munkával nyomozták az állat 

 többi csontvázrészét. A szerencsés véletlen úgy hozta, hogy Suess Ede 

 wieni és dr. Hörnes Eudolf gráczi cs. kir. egyetemi tanárok épen a szom- 

 szédos Márcz falván nyaraltak. Ok olyan szívesek voltak, hogy sok olyan 

 utasítást adtak a nem szakértő kiásóknak, a melyekkel az állati csontváz 

 épségét a lehetőségig megmenthették. A tudós tanár urak, nevezetesen 

 dr. Suess tanár, maga is sokszor vájta az agyagot és tisztogatta az elő- 

 kerülő csontokat. Ö ismerte fel először, hogy itten valószínűleg egy balac- 

 nopfcrida-c8ontvázza,\ van dolgunk. 



A munkát siker koronázta. Lassanként mintegy 7 méter horizon- 

 tális mélységben a csontváz koponyájának első nyomára akadtak. 



Erről Pkost úr augusztus hó 28-ikán a m. kir. Földtani Intézet 

 igazgatóságát értesítette és a további munkákhoz egy intézeti tag kikül- 

 dését kérte. Miután társaim közül már senki sem volt Budapesten, nagy- 

 érdemű igazgatónk engemet azonnal ki küldött Borbolyára. Itten már 17 

 darab csigolyát fedett helyiségben találtam, a többi és a törzs azonban 

 még kint a helyszínén feküdt. A feltáró tárna nyugatra nyílt s hozzá mint- 

 egy 2 méter széles bemetszés vezetett, a melyben a további kifejtés elég 

 nehezen ment. 



A csontok nagyon össze voltak lapítva s könnyen szétmorzsolódtak. 

 A váz több helyen meg volt szakítva és el volt tolva, úgy hogy az első 

 perczben igazán szomorú csalódással és lemondással töprenkedtem a további 

 teendőkről az ösállat sírjában. Mindezek daczára jóreménj^nyel azonnal 

 hozzáfogtunk a koponya kiszabadításához s a mint láttam, hogy az rossz 

 állapotban ugyan, de teljesen megvan, elhatároztam a csontváz lehető 

 biztosítását és szállításra való előkészítését. Mostan már azt is meg lehe- 

 tett állapítani, hogy a csontváz hátán fekszik és a hasi rész került felfelé. 



Ekkor kértem segítségül Sedlyár István intézeti laboránst, a kinek 

 türelmes és szerencsés kezét már ismertük. SEDLYÁRral azután még job- 

 ban kitisztítottuk a koponyát és a szükséges utasítások után, rábíztam a 

 konzerválás és bepakolás munkáját. 



A külső munkálatoknál Prost János tulajdonos költséget és munka- 

 erőt nem kímélve, maga is mindent elkövetett, hogy munkánk sikerét 

 elősegítse. 



A szerencsésen hazaszállított, részben igen rósz csontváz összeállí- 

 tásának nagy munkáját az 1902. februárius havában dr. Kadic Ottokár 

 kir. geológus kezdte meg, Azután Sedlyák István intézeti laboráns, párat- 

 lan kitartással és ügyességgel folytatta és 1 903. év deczember havában be 



