224 K PAPP KÁUOLV 



Gerinczoszlopára áttérve, 7 szabad iiyakc^igoli/nja igen fogya- 

 tékosan maradt meg, úgy hogy ezeket utólag még pótolni kell. Az igen 

 lapos csigolyatesteken kívül alig maradt meg ezekből valami, az a két 

 tövisnyulvány ugyanis, a mely az atlasra és a,z epistroplieusra van jelen- 

 leg ragasztva, nem oda tartozik. A hátcsigolyák testei kezdetben szintén 

 igen rövidek, de azután mindinkább megnyúlnak és hengeresekké lesznek. 

 A csigolyák vég-epiphysisei, önálló csont-korongok gyanánt, csaknem az 

 egész gerinczüszlopon el vannak választva a csigolyatestektől, a mely vo- 

 nás igen fiatal egyénre utal. A 13 liátcsigolya aránylag jó állapotban ma- 

 radt meg, csupán tövisnyulványuk van letöredezve. A 13 pár borda aleg- 

 hiányosabb az egész csontvázban és ezek összekötése a gerinczoszloppal 

 sok gondot okozott a praeparátornak. Mert a megmaradt proximalis borda- 

 részleteken, igen sajátságosan nem csak a tuberculumok vannak meg, 

 hanem a bordafejek (capitulum) nyoma is ott van, még a hátulsó bordá- 

 kon is. A bálnák laza összefüggésü liordáira gondolva, ezt a jelenséget 

 talán valami atavistikus tünemény nyel magyarázhatnók ifjú alakunkon. 

 A mellcsonttal valószínűleg csak az első borda függött össze, a többi úgy- 

 nevezett lebegő borda (costae Jluctuanles) lehetett. A mellcsont (sternum) 

 igen hiányos. Ali tágyékcsigolya fokozatosan megy át a hátesigolj'ákból. 

 Ebben lényeges különbség van, a különben hasonló milanói plesíocetus és 

 bálnánk között. A milanói csontvázon ugyanis az első lágyékcsigolya ha- 

 rántnyulványa hirtelen megrövidül s fönn a metapophysis előre kihegye- 

 sedik, 4-ik lágyékcsigolyáján pedig a harántnyulvány már lapátszerüen 

 lefelé lóg. A borbolyai bálnán a 'metapophysis csak a 8-ik lágyékcsigolyán 

 kezd kifejlődni. Minthogy a czeteknek kifejlett medenczéjük nincs, s ke- 

 resztcsontjuk sincs, azért a lágyékcsigolyák közvetlenül a farkcsigolyákba 

 mennek át. Ezeket egymástól csak abban különböztethetjük meg, hogy 

 az első farkcsigolyáknak alsó ívük — híBmapophysis — van. Ezekről 

 az alsó tüskenyulvány — hypapophysis — le van törve. A 8-ik farkcsigo- 

 lyától kezdve hirtelen egyszerűvé válnak a csigolyák, s a csigolyatestek 

 téglaalakúvá lesznek. Összehasonlításul ideiktatom néhány rokonfaj csigo- 

 lyáinak számát : 



Nyak 



Borbolyai ó'sbdlna (közép mioczén) 7 

 Milanói Plesíocetus Cuvieri (pliocén) 7 

 Élő Balaenopterarostrata (törpe bálna) 7 

 Élő Balaenoptera Sibbaldi (óriás bálna) 7 



Bálnánk vállövére áttérve, kulcscsontja természetesen nincs, lapocz- 

 kája (scapula) legnagyobb részt összetöredezett s gipszszel van kiegé- 

 szítve, meg van azonban úgy az akromion-, mint a /corrí/coid-nyulványa. 

 Izületi árka — cavitas glenoidalis — jellemzően ki van fejlődve, ebbe 



