ELŐZETES JELENTÉS A BOKBOLYAI MIOCZÉNKOKÚ BALAEN'OPTERIDÁROL. 227 



magy. kir. Földtani Intézet igazgatósága egy hétre Wienbe kiküldeni 

 szíves volt. 



A fent leirt pra>parálási módot csak számos kísérlet utján ismer- 

 hettük meg, mely kísérletnél Sedlyár István, intézetünk laboránsa, ki 

 hasonló praeparálásoknál már előbb is ügyeskedett, szerzett tapasztalatait 

 rendelkezésemre bocsátotta. A csontváz pneparálásával három hónajjíg 

 foglalkoztam, a midőn az igazi eljárást megtaláltuk; a többi résznek a 

 pra;parálását Sedlták István vette át, a ki felügyeletem alatt páratlan ki- 

 tartással és ügyességgel, a csontvázat majdnem két évi fáradalmas munka 

 után szerencsésen be is végezte. 



Ha LóczY tanár úr azon kérdésére térek vissza, melyet a Földtani 

 Társulat 1904 márczius hó 2-iki szakülésén tett (1. jelen kötet 88. lap), 

 vájjon az a körülmény, hogy a csontdarabok gipszbe vannak foglalva, nem 

 fogja-e a tudományos kutatást megnehezíteni : úgy a leírt pr;eparálási 

 eljárásból láthatjuk, hogy azt semmikép sem gátolja. Gipszszel csak tö- 

 rési felületek vannak födve, mig a többi felületekhez minden oldalról 

 hozzá férhetünk. Megengedem azonban azt, hogy olyan csontvázrészeknél, 

 a melyek számos darabból vannak összeállítva, csekély hibák előfordul- 

 hatnak. Általában, feltehetjük, hogy a formák valószínűsége annál kéte- 

 sebb, minél nagyobb a töredékek száma és minél rosszabb ezek megma- 

 radása. A használt prseparálási mód különben is az egyetlen volt, melyet 

 esetünkben, a hol a csontváz számos darabra volt törve, érvényesíteni 

 lehetett. Akármely más prajparálási mód használata mellett, például ha a 

 nagyobb darabokat kikeresve, ezeket az asztalon összetartozásuk szerint 

 csoportosítottuk volna, a fölmaradt daraljok a tudomány részére még ke- 

 vésbé lettek volna használhatók. Az utóbbi esetben számos csonttöredéket 

 láttunk volna előttünk, melyekből a csont formáiról csak homályos fogal- 

 makat nyerhettünk volna. A tudományos vizsgálatnál magától értetőleg 

 csak a csontrészeket vesszük figyelembe, míg a gipszutánzatok, mint az 

 elmélet terményei, figyelmen kívül maradnak. Hogy a valóságot az elmé- 

 lettől a laikus is megkülönböztethesse, a gipszrészeket szürkére festettük, 

 mig a csontrészek természetes barna színüket tartották meg. 



A Borbolyán talált csontváz ;endszertani állását kutatva, már az 

 első tekintetre látjuk, hogy egy rcluceával és pedig egy míjsticettel van 

 dolgunk. A fej aránylag csekély hosszúságú, az egyenes maxiiiák és inter- 

 maxillák, a gyöngén hajlott álikapocságak, a jól kifejlett processus coro- 

 noídeus-szal, tovább a szabad nyakcsigolyák és a bordák dupla izületi 

 összefüggése a bátcsigolyákkal, a halaeiioplerida családhoz vezetnek ben- 

 nünket. Ezen család keretében számos nemet ismerünk, melyek közül 

 csontvázunkat a következő fosszilis nemekkel hasonlítottam össze: aulo- 

 celiis, )í/t'.soce/íí,s, idiocelus, isocelus, hclerocetus, cmiplticelus, plesiocelus, 

 erpetocehis, í)U77/uo/).st.s, cdotheriion és balaexoptera. A végzett összehason- 



