BA8ALTLAKK0LITH AZ AJNACSKOI VARHEGYBEN. 



243 



Ezen dolgozatának 338. lapján Szabó közli a Várhegynek vázla- 

 tos rajzát és geológiai viszonyainak rövid leírását is. (lA hegycsúcs — sze- 

 rinte — egy darab durva basaltoszlop függélyes oldalakkal — és így tün- 

 teti föl a vázlat is — : ott. hol a lejt kezdődik, kevés hijával köröskörül 

 várrommaradványok vannak. Az északkeleti oldalon, melyen szekérút 

 megy föl a tetőre, vastag lösz borít mindent, föl csaknem a basaltig. 

 Északi oldalán szintén lösz van. A basáit túlnyomólag olyféle breccia, 

 mint a szőregi : sok benne a földpát. amphibol. és van fekete amorph 

 anyag is. mint Tiliczén. A nyugati oldalon látni a tömött egyöntetű ba- 

 saltot is kevéssé föltárva. Váladéka vékonytáblás. Fölötte itt is észlelhetni 

 a breccianeműt, úgy hogy az a tömöttnek elöpostája. A tömöttben szin- 

 tén van földpát és amphibol. » 



Ezekből kitetszik, hogy Szabó J. megtigyelése, összevetve az enyém- 

 mel, lényegében véve helyes ; csak azt nem értem, hogy mért mondta és 

 tüntette föl az egész csúcsot, mint egységes basaltoszlopot? Valószínűleg 

 úgy képzelhette, hogy a kúp egyetlen kitörésnek az eredménye, mely elő- 

 ször lapillit vetett és aztán a tömeges hasalt fölnyomulásával befeje- 

 ződött. 



A mi megfigyeléseink szerint a Várhegytetőnek] merészen felnyúló 

 sziklaoszlopa basaltbrecciából áll. melynek szaggatott rétegpadjain álla- 

 nak a várrom falai. E rétegpadok lankás kúpformán települtek és a kúp 

 lankásabb lejtőjén a lösz és a reáomlott törmelék takarója alá vonulnak. 

 (Lásd a mellékelt vázlatot, melyet a helyszínén, aközvetetlen megfigyelés 

 benyomása alatt vetettem papírra). 



Az ajnácskői Várhegy csúcsának gt'ol. szerkezete aiiuak Ny-i olilalán. 11 ^ hasalt 

 lakkolith, a határfelülettel párhuzamosan táblás elválással, az érintkezés közelében 

 basaltbrecc.ia zárványokkal; Br = a basáit lakkolithot fedő basaltbreccia, szaggatott 

 csúcsokkal, melyekre a vár falai rakattak ; ab = a csúcsra vezető út, melyen alul 



a lösz (l) mindent eltakar. 



A hegytető nyugati oldalán azonban, a fölvivő kocsiiitnak a végén, 

 körülbelől 10 — 15 lépésnyi hosszban és 4 — 5 m. magasságig, kétségtelenül 

 helytálló tömeges hasalt van jól föltárva, valószínűleg újabb időben tör- 



