A BUDAI KESEHÍiviz-FOlíRÁSOK KKLETKKZÉSÉRÖL. 359 



csekély mennyiségben előforduló egyéb ásványos alliatrészei a Szabó- féle 

 magyarázattal nemcsak hogy semminemű ellenmondásban nem állnak, 

 hanem nagyrészt mint ugyanazon vegyi folyamatnál keletkező termé- 

 nyek, annak megerősítéséül szolgálnak ; sőt a föalkatrészek után aránylag 

 még leginkább kiváló chlórnátrium-tartalom sem lephet meg, miután ez 

 az anyag kis mennyiségben a közönséges kút- vagy forrásvizek általáno- 

 sabban elterjedt alkati'észeihez tartozván, a kisczelli agyagon levő kutak 

 vizében Buda vidékén sem hiányzik sehol. 



Balló előbb idézett értekezésében a budai keserüvizek képződésére 

 nézve szintén a SzABÓ-féle magyarázathoz csatlakozik s e mellett bizo- 

 nyító tényül különösen kiemeli a különböző, közel egymás mellett levő 

 keserűkutak vizének kénsavas nátrium é-! kénsavas magnézium mennyi- 

 ségében mutatkozó, nagyon is feltűnő tetemes különbségeit; továbbá azt 

 a kétségtelen tapasztalást is. hogy az egyes keserűkutak vize hosszabb 

 ideig való használat után kimerül becses alkatrészeiben s csak hosszabb 

 ideig tartó pihenés után nyeri vissza eredeti sűrűségét. 



Csakugyan mind a két tapasztalat a SzABÓ-féle nézet elvéből igen 

 könnyen magyarázható, sőt a folyamat természeténél fogva igen való- 

 szinü tünemény. Különösen az első erősen támogatja annak helyességét, 

 arra utalván, hogy a kérdéses keserűvizek becses alkatrészekben való 

 tartalma helybeli, egyenetlen képződési folyamatok által keletkezett ; 

 míg más magyarázatoknak igen nagy nehézségeket okoz. 



Tényleg már a budai keserüforrások általános helyzetének a geoló- 

 giai térképen való megtekintésénél is szembetűnik, hogy azoknak elő- 

 fordulása a kisczelli agyagnak a felszínhez közel való fellépeséhez van 

 kapcsolva. Ez a viszony még sokkal határozottabban tűnik elénk, ha a 

 környéken jobban körültekintünk. Mert a jelleget sókban bővelkedő ke- 

 serűforrások képződésére szükséges feltételek Buda közelebbi vagy távo- 

 labbi környékén nemcsak a tárgyalt forrás-csoportra szorítkoznak, a hol 

 a vizet gyógyítószerül termelik, hanem azonkívül a vidéken, tudomásunk 

 szerint még két pont ismeretes, a hol a gyógyvizekhez hasonló, erősen 

 sós keserűvíz lép fel. A fenforgó kérdésnél ezeknek viszonyait is vizsgá- 

 lásaink körébe kellett vonnunk, mivel nyilvánvaló, hogy ezek képződésé- 

 nek is, a lényegét tekintve, hasonló elveken kell alapulnia, mint a budai 

 három keserűforrás-csoportbelieknek. Ha tehát az ez utóbbiak keletkezé- 

 sét magyarázó elmélet helyes, az elsőkre is alkalmazhatónak kell lennie. 



E két pont egyike a már Szabó tanár idézte kút Budán a Eókus-u. 

 13. sz. háznak udvarában, melynek vize Molnáe elemzése szerint össze- 

 sen több mint 15 ezred súlyrész szilárd anyagot tartalmaz oldottan ; 

 különben ép oly alkotású, csakhogy higabb, mint a kereskedésbe jövő 

 budai kesemvizek. A második pont Bia környékén, az Iharoshegy tövén 

 levő keserűvízkút, melyből valamikor egy ideig keserűvizet is küldtek 



