330 n: uofmann' káküly és D' lóczy lajos 



szét. Az első pout é.szaki-a, a második uyugatra vau a tárgyalt keserűvíz- 

 forrásterülettöl. Mind a kettő megerősíti Szabó nézetét. 



A Eókus-utczai keserűkút teljesen megegyező viszonyok közt fordul 

 clö, mint a tárgyalt három csoport kútjai. minthogy a kút a köröskörül 

 kisczelli agyagtól környezett Eókusvölgy torkolatának széles alluviális 

 laposán van. Az iharosi kút földtani viszonyai is nagyon hasonlók ehhez. 

 E kút abban az övben van. a hol a kisczelli agyag a budai hegység külső 

 oldalán a bia-budafoki halomvidók pectunculus-homokrótegei alá merül. 

 A másik kút az iharosi völgy egyik nagyobb elágazásában a völgy fenekén 

 van; a köi-nyező lejtökön köröskörül csak a pectunculushomok-rétegek, 

 legalul ennek agyagos padjai láthatók, de a kút fenekének kétségtelenül 

 a vízhatlan kisczelli agyagban kell lennie. 



Meg kell emlékeznünk még arról is. hogy a lősz, a mint erről szá- 

 mos kisérletböl meggyőződtünk, nemcsak a lágymányosi, őrmezei és do- 

 bogói forrás-területen, hanem egj^ebütt is az egész körnj'éken. sok he- 

 lyen tartalmaz kis mennyiségben könnyen oldható sulfátokat és chlorve- 

 gj'ületeket. melyek a budai keserüvizeket leginkább jellemzik. E sók nem- 

 csak ott mutatkoznak, a hol a lősz a kisczelli agyagon nyugszik, hanem 

 oly helyeken is, hol más rétegek képezik alapját és képtelenség volna az 

 a feltevés, hogy a sók talán a málló kisczelli agyagból a löszbe kapilláris 

 hézagokon keresztül szivárogtak volna. Ezek a sók kivirágzásokat okoz- 

 nak, melj'ek a löszfalakon szárazabb időben rendszerint megfigyelhetők. 

 Kétségtelen, hogy ezek a löszben levő sók hozzájárulnak a dobogói, 

 őrmezei és lágymányosi keserüforrások nagy sótartalmának öregbítésé- 

 hez. Minthogy e keserüforrások területén lösz borítja helyenként a kis- 

 czelli agyagot, ennélfogva egy része a keserűforrások talajvizének a laza 

 löszrétegen keresztül szivároghatott csak le a vízhatlan kisczelli agyag 

 hátára. E szerint a löszből is több só gyűlhetett össze azon katlanokban, 

 melyeken a keserűfonások vannak, különösen előbb, midőn a lösztakaró 

 e vidéken még kevésbbé volt eltávolítva. Azonban a budai keserüvizek 

 becses alkatrészeinek keletkezésében a lösznek csak csekély szerepet 

 tulajdoníthatunk, mert az iharosi keserükútnál a helybeli viszonyok nem 

 engedik, legalább neni erőltetett, valószínűtlen feltevések egész sora 

 nélkül, hogy a jelleges sótartalmat a csak némi távolságbeu előforduló 

 löszből leszármaztathatnók, míg másrészt bizonyos, hogy a budai távo- 

 labbi környéken az annyira hasonló viszonyok közt s annyira hasonló 

 tulajdonságokkal előforduló keserűforrások a mindannyit közösen leg- 

 inkább jellemző sótartalmat csakis a lényegileg megegyező képződési 

 okoknak köszönhetik. Továbbá a dobogói, őrmezei és lágymányosi cso- 

 port egyes kútjainak vize közt létező, előbb említett nagy különbség a 

 nátron- és magnéziasulfát tartalomban szintén csak igen nehezen volna 

 magyarázható akkor, ha a keserűvizek sótartalma főleg a löszből lúgoz- 



