A FICHTELITRí'JL. MINT AZ KLS(i MONOKLIN HEMIMORF OSZTÁLYBELI ÁSVÁNYRÓL. 335 



egyezés. A Pycnodonti rendnek többi nemeitől a gellérthegyi hal még 

 inkább eltér, és igy azok egyikébe sem tartozhatik. 



A i^/cnocZits-nemmel egyébként még kor tekintetében is legjobban 

 egyezik a mi halunk ; mert a Pycnodus genus fajai mindannyi közt a 

 legifjabbak és különösen eoezén rétegekben vannak elterjedve, mig a 

 gellérthegyi pycnodont-hal ezzel szemben meg ifjabb, mivel alsó oligoczén 

 rétegben található. E szerint a gellérthegyi halban a Pycnodonti rendnek 

 egy legifjabb képviselőjét bírjuk. 



Maradványunk tökéletlen volta jellemző nemi és faji bélyegeinek 

 megállapítását lehetetlenné teszi ; azért egyelőre el kell állanom annak 

 részletesebb leírásától és ábrázolásától is. De biztat az a remény, hogy 

 szorgos utánajárásokkal sikerülni fog talán ezen halnak hiányzó test- 

 részeiből is maradványokat lelni, mely esetben aztán képes lennék arról 

 teljesebb és megbízhatóbb képet nyújtani. Egyelőre főképen a szaktársak- 

 nak figyelmét kívántam felhívni erre a nagyon érdekes és fontos új hal- 

 leletre ; hátha sikerülne egyikének vagy másiknak az eddiginél szeren- 

 csésebb leletre akadni? 



A FÍCHTELITRÖL. MINT AZ ELSO MONOKLIN HEMIMOEF 

 OSZTÁLYBELI ÁSVÁNYRÓL, 



Dr. BöcKH HuGÓ-tóI. 



Clark T. E., a ki először számította ki a lichtelit kristálytani elemeit, 

 már említi, hogy hemimorfiára valló kiképződést észlelt rajta. Schuster M.,^ 

 a ki Salzendeichből származó íichtelit-kristályokat vizsgált, a hemimorfiát 

 nem mutathatta ki. 



Az általam megvizsgált fichtelit Eedwitzből, Bajorország, származik. 

 Vizsgálataimat a üehtelitnek ligroinban való oldatából nyert kristályain 

 végeztem. 



A fichtelit anyagának a lignitből való kivonására a Clark által 

 használt eljárást követtem.^ Az igy nyert anyagot azután ligroinban,^ 

 mely a fichtelitnek kitűnő oldószere, feloldottam. A nyert fichtelit-kris- 

 tályok víztiszta, átlátszók. Keménységük 1. — 45^ C-nál olvadni kezde- 

 nek. Táblás termetűek, 4 — 7 ram. hosszúak és 1 — 2 mm. vastagok. 



• Schuster M. Ueber ein iieues Vorkommen von krystallisirtem Fichtelit. 

 Tschermak's Min. u. Petr. Mitt. 7. k. 88. o. 



- Clark T. E. Ueber tlcn Fichtelit. Aunalen der Chemie und Pharniacie. Neue 

 Beihe. XXYII. k. 237—238. o. 



^ A ligroinra mint a fichtelit oldószerére, dr. Grünling F. lir volt szíves 

 figyelmeztetni. 



