338 HORÜSITZKY HENRIK. 



1901. évben Kövecsei: puíiztmi. (A kút 153 m. mély, ád naponta a III. víz- 

 tartó rétegből 420 hl. vizet, a víz 14 C" meleg.) 



A fúrási szelvények alapján, a melyeket dr. Tóth Károly, Kársat 

 Lajos, Etter Kálmán, Tully István, Paray Sándor, Löwenstein Antal és 

 ScHNEiDER Ferencz urak voltak szívesek rendelkezésemre bocsátani, a Kis 

 Alföld keleti részének teljes lesülj^edését látjuk. 



A Vág- és Nyitra-völgyek vízválasztója a pontusi rétegekből áll, a 

 melyeket lösz takar. Ürménytöl K-re a tarányi magaslaton a pontusi 

 rétegek körülbelül 140 m. magasságban fordulnak elő, DNy felé pedig két 

 alacsonyabb terraszt alkotnak. Az egyik Ürmény táján körülbelül 30 m. 

 mélységben (tenger szine fölött 110 m.), a másik a mocsárlösz területen 

 kb. 50 m. mélységben (tenger szine felett 70 m.) fekszik. Tornócz táján a 

 felsőbb pontusi rétegek már erodáltattak ; az alsóbbak pedig körülbelül 

 50 m. mélységben vízszintesen terülnek el. Az utóbbi területen, a mely az 

 erodálás után tulajdonképen medenczét képezett, a diluviumban tavi üledé- 

 kekkel felváltva folyó hordalékok rakódtak le. Későbben pedig a folytonos 

 süppedésnek alávetett területen hol szárazföldön, hol áradmányos hullám- 

 téren a lösz képződött. A jelenkorban a Vág áradásai a területet kisimí- 

 tották. 



Az összetett adatok alapján «A nyitramegyei Tornócz és Ürmény 

 környékei) czímü, az 1903. évi részletes agrogeologiai fölvételről szóló 

 jelentésem számára* három hosszszelvényt sikerült összeállítanom, ame- 

 lyek közül az első Ny — K-i, a másik É — D-i, a harmadik ÉNy — DK-i irá- 

 nyú. A szelvényekből láthatjuk, hogy a rétegek fődülése EK — DNy-i, a 

 merre a víznek a legnagyobb zöme is folyik, ürménytöl számítva úgy 

 Ny-ra, mint D-re a víztartó rétegek alaposan vékonyodnak. Altalánosság- 

 ban 4 víztartó rétegről tehetünk említést. 



Az I. víztartó réteg az említett vízválasztón és tőle DNy-ra eső ala- 

 csonyabb terraszokon a diluvium és a pontusi rétegek határán van. A mint 

 azonban ezen víz már a mélyebb feltöltött medenczébe jut, ott a diluviá- 

 lis homokrétegekben folytatja útját. 



A II. és lU. víztartó réteg a pontusi képződmény felsőbb üledékei- 

 ben fordul elő. 



A IV. víztartó rétegről csak a tardoskeddi kútfúrásnál tehetünk em- 

 lítést, a mely valószínűleg már a mioczén rétegekhez közel van. 



* L. A m. kir. Földtani Intézet Évi Jelentése 1903-ról. 



