388 D! VITÁLIS ISTVÁN 



iiek fel, mint az előbbi typus kőzeteiben s nagyon szép fluidális szerkezetet 

 mutatnak, a mire már Hofmann is gvakran ráutalt. 



A szövet az interszertális hypokristályos porpbyrostól a bolo- 

 kristályosan poi-pbyros felé liajlik. Struktúra s az ásványalkotók nagysága 

 s egyéb tekintetben is erösebben variál ez a typus, mint az előbbi. A leg- 

 szebben látni ezt a hatalmas Kabhegy kőzetének különböző szintjéből 

 készített csiszolatokon. Ez eltérés azonban főleg csak az ásványalkolók 

 nagyságát illeti, mert míg pl. a Kabhegy alja kőzetében a plagioklász 

 léczek hossza 40 — 45 [t s a szélessége 8 — 10, a felsőbb szintből való kö- 

 zetekben csak alig harmadrésznyí nagyságúak a földpátléczek. Az ásvány- 

 alkotók elaprózódásával együtt jár. hogy a magnetit és ilmenit. a melyek- 

 hez HoFMANN említett munkájában egyik fő genetikai következtetését 

 fűzte, vastagabb csiszolatban nem könnyen különböztethetők meg egy- 

 mástól. 



Alkotórészeik a kiválás sorrendjeben : pikolil. apatil. niagvetit, 

 olivin, aiigit, földpál, ilmenit. 



A pikotit az olivin gyakori zárványa. 



Az apdtit különösen a .szintelen üvegbázisban fordul elő bőségesen 

 rövidebb-hosszabb tűkben. 



A magnetit az olivinben és az augitban gyakori jól körülhatárolt 

 koromfekete kristályokban. 



Az olivin a leguagyolib ásványalkotó. Idiomorf kristályegyéuein a 

 prizma és a véglapok ismerhetők fel. Magmatikusan corrodált. A resor- 

 beálódott anyag helyét az alap tölti ki, melyben ilmenit foszlányok is 

 vannak. Ha a metszet a beöblösödés tengelyére többé-kevésbbé merőleges, 

 az alapanyag zárványnak tűnik fel. Apró ovális üvegzárvánj'ok 1 vagy 

 2 sötét mozdulatJan gázbuborékkal gyakoriak benne. Többnyire elváltozott. 

 A Kabhegy. Somhegy. Sághegy kőzetében a nagyobb egyének csak pár- 

 kánjTik mentén, a kisebbek egész tömegükben barnássárgássá változtak 

 vastartalmuk oxydácziója következtében. A balatonhenyei Öreghegy, a 

 Tátika ós Szebike tető kőzetében ismét nagyon előre haladt szerpentine- 

 sedés észlelhető. A szerpentinesedés a harántos repedések mentén indul 

 meg a repedések hossztengelyére merőleges rostok alakjában, a sávok 

 azonban mindjobban kiszélesednek, lapokká terűinek ki s egészen fel- 

 emésztik az olivint. A Tátika tetőkőzetében már egész táblákat alkot a 

 szerpentin, gyenge pleochroizmust mutat s a rostozottság csak keresz- 

 tezett nikolok közt vehető észre, a mikor tarka interferenczia színt 

 mutat. 



Az augit nem alkot olyan szép kristályegyéneket, mint az előbbi 

 typusban, inkább rögös s aggregátumokká csoportosul. Ikrek (100) szerint 

 közönségesek. Szinük piszkosabb ibolyás ós sárgászöld. Erős disperziójú 

 titánaugitok. Az öves szerkezet s az ismeretes sectoros képződés, a mely 



