A KAZANESDI KÉN-KUVANDBÁNYA HUNYAD VÁRMEGYÉBEN. 403 



völgy összeszögelésén mintegy 335 m. t. f. magasságban a völgy mélyén 

 van a kovaudtelep, a felszínen 4 fötömzsben, a melyek együttes hossza 

 K — Ny-i irányban mintegy 80 "f, szélessége 15 — 20 ™/ körül van. A mély- 

 ség felé eddigelé csaknem 40 méterig konstatáltam a kovandot. Az ércz- 

 tömeggé sűrűsödött kovandtömzsöket csaknem minden oldalon diabás 

 határolja, s egymástól is ez különíti el őket. Csupán a keleti oldalon 

 találjuk az említett porphyrteléreket, melyek mentén a kovand rézben 

 gazdagabb lesz. 



A kovand anyaközete tehát diabás, mert a porphyr-dyke aligha mű- 

 ködött volna közre a kovand képzésében, hanem ez úgy a diabást. mint 

 a már meglevő kovandtelepet egyaránt áttörte, s hatása abban nyilvánul- 

 hatott, hogy réztartalomban dús ásványokat képezett.* 



Nem messze, innét északra, a Kaprilor völgy oldalain az elhagyott 

 rézbányák anyaközete többnyire quarzporphyr, a hol már határozott telé- 

 rekben találjuk a különböző réztartalmú ásványokat, milyenek a chalko- 

 pyrit, bornit, azurit, malachit. 



A kazanesdi bányatelep kovandjánál azonban telérképzödésről szó 

 sem lehet, határozott ércztömzsökkel van itt dolgunk. Ezen kovandtömzs 

 keletkezésének magyarázatánál vegyük röviden szemügyre a nagy kovand- 

 telepeket. A délspanyol Huelva vidéki és a szomszédos portugáli óriási 

 kovandtelepek kristályos és paleozoós palákhoz és diabás porphyritekhez 

 vannak kötve. A szomolnokhutai kovaudtelep agyagjDalák, chlorit és csil- 

 lámpalák közé van beágyazva. Az érczelöfordulás mintegy 3üO ™/-e8 

 szürke, palás zónára szorítkozik, amelyben hatalmas lencseszerü kovand- 

 tömzsöket és telepszerű impregnátiókat találunk. 



Ezek eredetéről Voux** a következőkép nyilatkozik: 



* Azon időtartam alatt, mely e munka felolvasása és megjelenése között 

 lefolyt, a bányászati feltárások előhaladása folytán több érdekes megfigyelést sike- 

 rült eszközölnöm, melyek a következők : 



Azt a granodiorit-dyket, melyet a Ponor völgyén ismerünk s a mely körül- 

 belül 9.(fi irányban csap, közel a szállító aknához, tőle nyugatra, 30 m. mélységben 

 majdnem 2.5 méter szélességben megtaláltam. Csapási iránya tehát egyező a quarz- 

 porphyr-dykeokéval. Másik fontos észlelés, hogy a szállító aknától északra 8-0 m. 

 távolságban az említett 1 m. vastag kovandos télért szintén megtaláltam és azt 

 követve azon tapasztalatra jutottam, hogy ezen telér a granodiorit-dyken is áthatol. 

 Tekintve, hogy ezen kovandos telérben épen itt, hol granodioritban halad, egy 

 kisebb szélességű (2-0 ni.) kénkovandlenesét sikerült feltárnom, következik, hogy 

 a granodiorit idősebb a kénkovand tömzseinknél. Ügy a kénkovandtömzsöket mint 

 a diabázokat a (luarzporphyr-dykeok áttörtek, tehát a quarzporphyrok a fiatalab- 

 bak. Ezen különféle áttörésekből megállapítható a képződési sorrend, mely szerint 

 legidősebb a diabáz, utána következik a granodiorit, az után a kénkovand és leg- 

 fiatalabb a (juarzporphyr. Lacknee Antal. 



** J. H. L. VoGT : Ueber die relatíve Verbreitiiiig der Elemente, besonders 

 der Schwermetalle, und über die Concentration dcs ursprünglich fein vertheilten 



