416 ISMBKTETÉSEK. 



I. (icogt'iiiiii tífí iffiilizHiiii ri'sz, mely a föld keletkezésével és a földdel, 

 mint égitesttel foglalkozik; 11. Közel Ik ni rész, mely a föld kérgét alkotó anya- 

 gokkal, a közetekkel ismertet meg: III. Dhuiimhai rs pelroricnctikai réíiz, 

 a mely a föld felületét és n kőzeteket átalakító és képző batfísokkal foglal- 

 kozik ; rV. Tf'litoíiikai rénz. mely a föld szilárd kérgének felépítését tár- 

 gyalja. 



Lássuk rövideu ezen fejezetek tartalmát, és tárgyalási módját. 



I. A geogéniai és a geofizikai rész a csillagászati földrajz alapfogalmai- 

 val kezdődik. Sajátos magyar viszonyaink között, a mikor a budapesti és a 

 kolozsvári tudomány egyetemet kivéve, egy főiskolán sincs a geográfiának 

 tanszéke, valóban szükség volt erre a fejezetre. Legalább ez a kis fejezet 

 képet ad a mérnök-, bányász-, vagy gazdászati ballgatónak a világegyetemről, 

 megismerteti velük a földet, mint égitestet, a napot és a bolygókat. Külön 

 ezikkelyben tárgyalja a szerző a meteoriteket, rajzban is bemutatva a Zágráb 

 mellett 1751-ben talált meteorvasat és az 1866 június 6-án bullott, 250 kgr. 

 súlyú knj'ahinyai meteoritet. A föld alakjával, nagyságával és síírtíségével fog- 

 lalkozva, kiemeli Sterneck báró és Eötvös Loránd báró nebézségi szelvé- 

 nyeit ; az utóbbi nemrég a Balaton jegén végzett ingaméréseket. A föld bel- 

 sejének tárgyalásánál a geotermikus gradienssel bőven foglalkozik, s az ismert 

 európai példák mellett megemlíti Sihwaetz Ottó méréseit, a melyek szerint 

 a selmeczi bányákban 41 "4 méter ez a gradiens. A budapesti városligeti artézi 

 kút (970 m. 73°C.) adataiból, kerek számban 16 méter gradiens adódott ki, a 

 mely alacsony számot a budai hévforrások magyarázzák meg. Itt közli 

 ScHAPARZiK FERENCznek a hévforrások keletkezését magyarázó szelvényét, a 

 mely eddigelé csak kéziratban volt meg. s a mely egyike a legérdekesebb szel- 

 vényeknek a földkerekségen. 



II. A pelrdgra/iliidi rész a közetalkotó ásványok leírásával kezdődik. Ez a 

 fejezet igen becses a tanulóra és legjobban mutatja a szerző lelkiismeretes- 

 ségét, hogy fáradságot nem kiméivé, mintegy 40 oldalon, alapos mineralogiai 

 fölfrissítést ad. A közetalkotó ásványoknak ilyen részletes tárgyalását egyik 

 nagy geológiában sem találjuk. Az eruptív kőzetek fejezete (100 — 190 oldala- 

 kon) az egész munkának legbecsesebb része ; a szerző, a ki különösen is a 

 petrographiával foglalkozik, minden tudását belefektette ezen fejezet kidolgo- 

 zásába. A közetek keletkezéséről ilyen modern fejtegetéseket eddigelé magyar 

 nyelven, egyáltalán nem olvashattunk. Egyes részek, minő pl. Eosenbusch 

 felfogásának czáfolása, vagy Laqorio kiválási sorrendjének magyarázata, oly 

 nehéz dolgok, hogy csak a speciális petrografusok követhetik ezek fonalát, 

 de nem a magyar főiskolai hallgatók, a kiknek tudvalevőleg legnagyobb része 

 silány chemiai és mineralogiai ismerettel kerül ki a középiskolákból. A petro- 

 graphiai provinciák, és a magma medenczék fejtegetése után a közetek osz- 

 tályozása és leírása következik. Az andesitek tárgyalásánál ismerteti Szabó 

 felfogását, helyesbíti az elavult elnevezéseket, a mi igen fontos, mert Szabó 

 munkái nálunk iskolát alapítottak. Szabó és követői messzemenő következte- 

 téseit visszaszorítja, és az andesitek kitörési idejét is módosítja, az újabbi 

 kutatások alapján kimutatva, hogy az andesitek főtömege az alsó és felső 



