ISMERTETÉSEK. tói 



Későbben azonban a mauthauseni gránit, újabban pedig a nógrádi basáitok 

 kiszorították innét. Roppant mennyiségben használják az andesiteket a folyó- 

 szabályozási és útépítési munkálatokra. A zöldköves módosulatok köipari 

 szempontból kevésbé jönnek tekintetbe, annál fontosabbak azonban ezen kö- 

 zetek a bányászra, mert legnevezetesebb érczteléreink bennök fordulnak elő. 

 A felsorolt quarczporphyr, quarcztrachyt, dacit, andesit stb. közetekben mint- 

 egy 400 kőbánya van. A diahas, melaphyr és a hasalt (30 bányával) jó útépítő 

 kövek. A bazaltkoczka-termelést alig 10 évvel ezelőtt kezdték Nógrádban és 

 Gömörben, s ma már innét hordják Budapest kövezetének nagy részét. Gahhro 

 az Alduna vidékéről ismeretes. Keresett díszkő a serpentin, a melyből Boros- 

 tyánkőn, Vasmegyében míítárgyakat készítenek; Dobsina sárgászöld serpen- 

 tinjét nemrégiben még szintén feldolgozták. Gneisn, granuUt és kristályoft- 

 jiala-hányát mintegy 70 helyen találunk. Steatit csak kis mennyiségben van 

 Krassó- Szörény- és Gömör megyében, régebben bödönöket faragtak belőlük, 

 újabban hintőporra, gépkenöesre használják, a tisztább fajtájából pedig gáz- 

 égőket faragnak, minthogy rendkívül tűzálló. Palahánya mintegy 20 vau 

 hazánkban, ezek közül azonban csak kettő nevezetesebb. Egyik a máriavölgyi, 

 Pozsony megyében, a másik a felsőtárkányi Heves megyében. Máriavölgyön, 

 a felső liaszkori agyagpalákban az első bányát 1838-ban nyitották, s ma a 

 többszörösen elágazó bányából gőzsiklón szállítják ki a fedőpalákat, a melyek- 

 ből évenkint 800,000 darabot állítanak elő. A hatvanas években naponkint 

 több ezer darab írótáblát készítettek, a mikkel még Keleten is kereskedtek, 

 sőt Angliába és Amerikába is szállították. Ma azonban a papirlemeztáblák 

 csaknem teljesen kiszorították a palatáblát a használatból. A felsőtárkányi 

 carbonkorú palákat ugyancsak 1838 óta fejteti az egri érsekség és évenkint 

 két millió fedőlapot állíttat elő. Az utóbbinak közelében vau a kisgyőri pala- 

 bánya is. Az eruptív közetek tufáit mintegy 250 helyütt fejtik hazánkban, 

 legtöbbet a Tokajhegyalja tövén. Ezek között elsőrendű építőkő a rhyolith- 

 tufa. Könnyen faragható szilárd kőzet, a mely az időjárás viszontagságaival 

 évszázadokon át daczol, a miként ezt legjobben a kassai dóm falai bizonyít- 

 ják. A nagyszerű Rákóczy-pinczék emeletei Sárospatakon, Erdőbényén rhyolith- 

 tufába vannak vájva. Abaujváron s a cserepesi kőfejtőben műköveket is fa- 

 ragnak belőle. A dacittufákat a fogarasmegyei Persányon monumentális épít- 

 kezésekhez fejtik. A rhyolith- és basalt-tufák traszcement készítésére is alkal- 

 masak. 



A magyar korona országainak kőbányáit áttekintve, azt látjuk, hogy a 

 tulajdonképeni Magyarországon, Fiúméval együtt, 55 vármegyében 2220, 

 Horvát-Szlavonország nyolcz vármegyéjében pedig 300 kőbánya van. Legtöbb 

 kőbányája (122) van Nógrádvármegyének, ezután Nyitra, Zala, Krassó-Szörény 

 és Treucsén vármegyék következnek. Tizenegy alföldi vármegyének egyáltalán 

 nincs kőfejtője. Nevezetes, hogy a legzordonabb s magas hegységekkel borí- 

 tott vármegyékben kevés a kőbánya, így Árva megyének 17, Fogarasnak csak 

 6 kőfejtője van, míg az aránylag sík Pest vármegyében 82 kőbányát talá- 

 lunk. A munkához mellékelt 1.900,000 mértékű térkép világos képet ad arról, 

 hogy a kőbányák főként a síkságok peremén, az alacsonyabb hegységekben 



