426 IRODALOM. 



csapásához hiven, egyenesben sorakoznak Alsótelek és Gyalár között. A vas- 

 ércz elöjövetelét szerző telepielérnek nevezi. 2. Eruptir dykeok : gránit, por- 

 phyr és melapliyr törik át a kristályos palákat 0-Sebeshely és Cserna vidé- 

 kén. 3. Az említett nagy teknő középső részében, a palákra concordánsan 

 iloluiiiitos mészkő telepedik, a melyet a szerző a devonb(( soroz. Ugyanezen 

 dolomitos meszet Romáugladna vidékén Schafauzik Ferencz is kimutatta s 

 stratigraphiai helyzetéről annyit mond, hogy a phyllitnél fiatalabb s egyelőre 

 felfogás dolga, hogy a palaeozoós formátiók melyikébe sorozzuk. 4. Jurakon'i 

 szttnikövcs mészkő a Pojána-Euszka hegység lábánál fordul elő s benne egy 

 nagyobb búvó patak és több barlang található. 5. ISeokom mészkő, közvet- 

 lenül a kristályos palákon, csaknem 1100 méterig emelkedik föl a Sipot 

 táján. Ohábaponor táján kurnlnkal ós reqii.iciiiák.al talált benne a szerző. 

 Ezen mészkőterület búvópatakai mind a kristályos palából erednek s hosszabb- 

 rövidebb földalatti folyás után a mészkő túlsó részén ismét a felszínre kerül- 

 nek. 6. Ezen mészkőre ccnoman-lwmokkővek telepednek, a Xerineu inciíVHld. 

 Actaeonella giguntea millió meg millió házaival. Erre márgaréteg következik 

 számos ammonites maradványnyal. Ezek közül leggyakoribb fajok a követ- 

 kezők : Aconthocrras Tilmtoimigense. A. Muntelli, A. Centimanense. A. hur- 

 jHix. Pazosüi pliinnluUi és a Sonneretiu Dutempleanus. A fegyeri homo- 

 kos márgában pedig az Orhihilinii cojirKi'n mellett számos korál maradványt 

 talált a szerző. 7. Sriion (igiiagindák Galacz és Puj vidékén, igen sok kövü- 

 lettel, a melyeket ifj. Nopcsa Ferencz báró is ismertett : Gervilia solciioidfs, 

 Cgrenu ítolilariíi, Trigonin VioilticnKÍs, l'vcten virguUi>>. Lviiops'is culvus, 

 CiiriUliien iiuslriacd, Plioladomgii grunulosa, yitlica bulbiform.is. Ajiorrhaví 

 iiiegulojil.era stb. 8. Az eddig ismertetett felsökréta képződményektől nyu- 

 gatra ennek a kornak a legfiatalabb üledéke van meg a felszínen, durva 

 murva, kavicsos homokkő és konglomerát képében. Ezeket a lerakodásokat 

 szentpéter falvi rétegek néven ismerjük az irodalomban se mocsárvízi le- 

 rakódásokból ifj. báró Nopcsa Ferencz a Tclmatosanrns transilvcmiciis, Nopcsa, 

 Moclilodo'ii Snessi. Nopcsa, Ptrrosíniriif: .s//.-t határozta meg. 



A krétakorszak végén tehát eltakarodván a tengerek, a hátszegi meden- 

 czében terjedelmes mocsár maradt vissza. Mikor azonban ez is lecsapódott, 

 sokáig szárazföld maradt hazánk e része. Nem sikerült ugyanis itt sem az 

 eoczén, sem az oligoczón nyomaira akadni. A palasogén tengerek tehát ide 

 nem nyúltak. 9. Csak a iieogén korszakban került ismét víz alá ez a terület. 

 A itiediterváii rétegek ezen a vidéken temérdek kövületet tartalmaznak, a 

 melyek ismertebb termőhelyei : Felsőszilvás, Felek, Nagyoklos és Bujtnr. 

 A mediterrán emelet felsőbb részében liguittelepek s még följebb gipsztelepek 

 is vannak ; a gipszet Eomoszon fejtik is. Berény község közelében pedig 

 egy 560 méter mély fúrás sósvizet hozott napfényre. 10. A sziifmitUi-i'iiielet 

 is sok kövületet tartalmaz. Alul agyag, följebb kavicsos homokkő, majd durva- 

 meszek képviselik ez emeletet, miictra. modioUi. cardiuiii. cerithium stb. 

 lenyomatokkal. 11. A szarmatatenger eltakarodása után, a szárazzá lett terü- 

 leten, a mindinkább kifejlődő folyórendszer vizei kezdették meg romboló 

 munkájukat. E mellett azonban építettek is, a mennyiben egykori ártereiken 



