IKODALOM. 4Í9 



légbeliek, víz és a fagy behíitásának mállás nélkül ellenáUanak és bármely 

 vízszabályozási munkálatokra használhatók ; 2. a második osztályú kövek, 

 lazább szerkezetöknél fogva csak köhányási munkálatokra használhatók ; 

 3. állandóan víz alatt levő kőhányások építésére azon második osztályú kövek 

 alkalmasak, melyek a légbeliek behatásának mállás nélkül, legalább rövid 

 ideig, ellen tudnak állani ; 4. a kevésbé szilárd és porlós közetek fenékterí- 

 tésre és töltelék anyagul használhatók. 



A dunamenti kőbányákat két csoportban tárgyalják a szerzők. Az első 

 csoportban az Esztergom és Krecedin között fekvő 23 kőbányát, a második 

 csoportban az Esztergom és Dévény-Újfalu között levő hat kőbányát sorol- 

 ják fel. Mindezek között legnagyobbak a Pestmegyében fekvő Dunabogdány 

 Csódi-hegyének kőbányái, a melyek kőzete gránáttartalmú biotitos amfibol- 

 andesit, a mely hagymaszerűén egymásra boruló padokat alkot. A kúplejtő 

 elválási lapjai a kőzetet hasábos és koczkás tömzsökre választják szét. A gömb- 

 héjas andesitből legnagyobbrészt koczkaköveket készítenek. A szakszerűen 

 kezelt bányák a Dunától á — 3 kilométernyire levén, rendkívül elönyÍJS hely- 

 zetben vannak. A összes dunabogdányi bányák évi termelése három millió 

 darab burkoló kő és 1.5(),(X)0 köbméter első osztályú terméskő. E telepek állan- 

 dóan 250—300 kőfaragót, 300^400 kőfejtőt és 150—180 fuvarost foglalkoz- 

 tatnak. A hontmegyei Szob község határában szintén van egy nagyobbszerű 

 kőfejtő : ez a sághegyi kőbánya. Ennek világosszürke, apró-porphyros amfibol- 

 biotit-audesitje vízi munkálatokra szintén első osztályú kő. Jelenleg leg- 

 nagyobbrészt koczkakö előállítására használják s évenkint mintegy 50,000 köb- 

 métert termelnek belőle. A szakszerűen művelt bánya feltárt hossza öOO mé- 

 ter, a sziklafal magassága 50 méter és csak négy kilométernyire van a Duná- 

 tól. Az Esztergommegyében levő Dömös határában, a Préposthegy kőbányája 

 szintén első osztályú amfibol-andesitnek bizonyult, a bánya a Dunától alig 

 három kilométernyire van. A mészkófejtők között elsőrendű a sóskúti köhánya, 

 Fejérmegyében, a községtől északnyugatra levő dombháton. E kőbánya anyaga 

 szarmatakorú, ikrás durvamészkő, a melyet jelenleg négy udvarban fejtet a 

 székesfehérvári káptalan bérlője. A sóskúti kőfejtő telep állandóan 200 kő- 

 faragót és 100 napszámost foglalkoztat, s évenkint 18,000 köbméter mennyi- 

 séget termel. E bánya elsőosztályú kőzetét csak faragott kő készítésére hasz- 

 nálják, terméskőnek igen drága s így csak ritkán használják vízszabályozási 

 czélokra. A bánya a Dunától 17 km.-nyi távolságra van, s iparvágánynyal 

 van Tétényig összekötve. A süttői diluviális mészfejtők évi 80,000 köbméter 

 termeléssel, kitűnő építő köveket adnak, s ezek vízszabályozási munkálatokra 

 is egyaránt első osztályúak. Távolságuk a Dunától 3 — 4 km. Nagy kőfejtők 

 vaunak Villányon, Baranyamegyében a triász és maimmeszekben, vízszabá- 

 lyozási munkálatokra elsőrendű kövek, de kissé távol esnek a Dunától : 

 27 km.-nyire a mohácsi dunaparttól. .Tóval közelebb esnek oda a szabari dog- 

 ger meszek, a melyek különösen partburkoló kőnek alkalmasak. Figyelemre- 

 méltóak a dévényi yrtinitit-l.öbányák, Magyarország határától 2 km.-nyire, 

 a Kis-Kárpátok nyúlványán. Hogy mennyire termelőképesek a dunaparti dé- 

 vényi kőbányák, fényesen igazolja az a tény, hogy a felsö-dunaszabályozási 

 munkálatokra innét évenkint 180,000 köbméter gránitot szállítottak. P. K. 



