TÁRSULATI ŰOYBK. 439 



KocH Antal dr. megjegyzi, hogy miután liazánk keleti részében nem 

 annyira a trias-, mint a dyasképzödmények vannak dolomittól képviselve, 

 valószínűbbnek tartja, hogy a borszéki dolomit is inkább a dyashoz tartozik. 



LóczY L.uos dr. felemlíti, hogy az előadótól emh'tett medenczék neki 

 is feltűntek s azok keletkezését abból magyarázza, hogy a Hargita feltörése 

 előtt a keleti Kárpátokról a völgyek benyúltak az erdélyi medenczébe. Ezen 

 völgyeket a Hargita feltörése és az eruptív törmelék eltorlaszolta s a mai 

 medenczék azon völgyeknek a torlasz mögötti részei. 



'1904 deczembcr hó l-il;éii. Elnök : Koch Antal dr. 

 Előadások : 



1. Szontagh Tamás dr. a horvát-szlavonországi kátrányos kőolaj elő- 

 fordulását ismerteti. Először is a bejárt Novska, Miklenska és Ivanic Klostar 

 községek környékének geológiai viszonyairól beszél és részletesen bemutatja 

 a Vocarica völgyben felvett geológiai szelvényt. A kátrányos kőolaj Belovár 

 és Pozsega vármegyében, mintegy 70 kilométer hosszú vonal mentén észlel- 

 hető. A pakleniczai (Novska mellett) és Miklenska melletti völgyben kemény 

 szürke márgában lép fel a sűrű kőolaj és a környék lakossága az ebben 

 mélyeszteti aknácskákban gyűjti és különböző házi czélokra használja fel. 

 Miklenska mellett a gneisz egyrészének repedéseibe is beszivárgott. Az 1904. év 

 tavaszán a Horvát Eszkomptbank kezdeményezésére Mac Gaevby, ismert 

 kőolaj -vállalkozó Miklenska mellett egy mély fúrást kezdett, a melylyel no- 

 vember hó 1.-ig mintegy 37(t méter mélységre hatoltak le. Eddig a fúró a 

 fehér és világosszürke pontusi márgában mozog. Sartovác és Klostar Ivanic 

 környékén erős gázkitörések észlelhetők. Az utóbbi helyen szintén telepítenek 

 egy mély fúrást. 



Koch Antal dr. az előadónak fejtegetéseit kiegészíti saját megfigyelései- 

 vel, melyeket 1898-ban alkalma volt Ujgradiska környékén tehetni. E város- 

 kától északra, Bacindolnál a kátrányos kőolajt több kútaknában gyűjtik, melyek 

 a völgyet vastagon feltöltő törmeléken át a fehér márgáig lehatolnak, mely- 

 ből a kőolaj vízzel fölszáll. Tovább keletnek Petrovoszelónál igen szép föl- 

 tárásokban látható, hogy ii sötétbarna, sűrű kátrányos kőolaj bő vízzel a 

 fehér márgának repedéseiből fakad ki és asphalttá sűrűsödve, abban sűrű 

 erezetet is képez. A fehér márgát a bécsi geológusok (Paul, Stdk) szarmata- 

 korúnak jelezték. Alatta Bacindolnál valóban a lajtamész következik, mely a 

 pozsegai hegység tengelyét alkotó idősebb konglomeráthoz támaszkodik. Felette 

 a levantei emeletnek sima viviparákat tartalmazó, lignites rétegei terülnek el 

 és így valószínűnek tartja, hogy miként a Fruskagorában, úgy itt is a már- 

 gák felső része már a pannóniai emeletbe tartozhatik, annál is inkább, mert 

 Bacindolnál apró planorbeákat talált benne. Hogy a kőolajnak tartója, vagyis 

 székhelye itt magán a fehér márgán belül van, azt azért tartja valószínűnek, 

 mert sem az alatta elterülő, sem a fölötte fekvő rétegeken belül köolajforrá- 

 sok nyomai tudtával sehol sem fordulnak elő e területen. 



2. KoEMos Tivadar a Dunántúl felső részének pleisztoczénkorú fauná- 

 járól szólva, 69 alakot mutat ki, a melyek közül 67 a gastropodákhoz, i2 pedig 

 a bivalviákhoz tartozik. Ezek egyrésze (16i a Dunántúl pleisztoczénkorú állat- 

 világából eddig nem volt ismeretes, 12 pedig az egész magyarországi dilu- 

 viumra is új. Az előadó úgy találta, hogy a Xrroiihüu rmihusiana, Xero- 

 phila obvia s a Bulhiúniix drlrUns a hazai diluviumbau eddig sehol sem 

 voltak teljes biztossággal kimutathatók s így joggal következtet arra, hogy 

 ezek — már csak eredetüket tekintve is — később, a diluvium végével, illetve 

 a postglaciális periódus után terjedtek el Magyarországon. A dolgozat egész 

 terjedelmében megjelenik a «Balaton tudományos tanulmányozásának ered- 

 ményei » I. kötete 1. részének őslénytani függelékében. 



