MAGYARORSZÁGI ÚJ PLEISZTOCÉN CSIGÁK. 7 
c) Az utolsó kanyarulat és a tekercs viszonya. A L. 
apertusnál az utolsó kanyarulat magassága (elől, a perem felső szögle- 
tétől mérve) 9—12 mm közt (átlag 10-6 mm), a tekercs magassága 
pedig 1—3 mm közt (átlag 2-5 mm) változik. Ha már most az utolsó 
kanyarulat magasságának átlagát osztjuk a tekercs magassági átlagszá- 
mával, akkor a következő arányt állíthatjuk föl: 
US 04 legét 
s ebből 
1— 0, 
vagyis a tekercs (7) átlagos magassága az utolsó kanyarulat (u) átlagos 
magasságának egynegyede. 
Ez a viszony a L. antiguusnál olyképen módosul, hogy az utolsó 
kanyarulat magassága 773—9 mm közt (átlag 779 mm), a tekercsé pedig 
2:6—4 mm közt ingadozik (átlag 3-3 mm). Az ebből származó viszony- 
lat így alakul: 
s e szerint 
más szóval az utolsó kanyarulat 2:4-szer olyan magas, mint a tekercs, 
holott a L. apertusnál, mint láttuk, négyszer akkora. 
d) Az él, illetőleg a taraj. A L. apertuson mindig csak gyenge 
fejlettségű spirális dudorodás alakjában van jelen és mindig csupán az 
utolsó kanyarulaton mutatkozik; a L. antiguuson ez az él legtöbbször 
valóságos kiálló tarajjá fejlődött s már az utolsóelőtti kanyarulaton 
kezdődik. 
e) A tengelyvánkos a L. apertuson szélesen visszahajlott és 
majdnem lapos, míg a L. antiguuson keskeny (szélessége a L. apertus 
tengelyvánkos-szélességének legföljebb fele) és duzzadt. 
f) Az utolsó kanyarulat a L. apertusnál szélesebb s elől alig 
vagy semmit sem hajlik le; a L. antiguusnál ellenben keskenyebb s 
elől mélyen lehajlik. 
9) A nyílás: az előbbi pontban mondottak folytán a L. antiguus- 
nál sokkal kisebb és — a felső kis kiszögelléstől eltekintve — kere- 
kebb, mint a L. apertusnál. 
h) Végezetül a perem alakja is más; a míg ugyanis a L. aper- 
tuson az él helye körül oldalról nézve kivágást, illetőleg bemélyedést 
észlelhetünk, addig ez a L. antiguuson, melynek a pereme egyenes, 
vagy legföljebb a közepe tájékán kissé ívelt, nem tapasztalható. 
Mindezeknek alapján a L. antiguus a L. apertusszal össze nem 
egyeztethető s különválasztása nemcsak jogosult, hanem — minthogy 
fontos és jellemző szintben fordul elő — szükséges is. 
