A PILISBOROSJENŐI MÉLYFÚRÁS GEOLOGIAI EREDMÉNYEI. 11 
a mi arra utal, hogy a fúrásnál a 79-ik m körül a fölszín alatt már az 
alaphegységre bukkantak. Lehetséges azonban, hogy a magasabbról 
(kb. 79—83 m.) származó fúrási anyag még a hárshegyi homokkőréte- 
gek legalján több helyütt ismeretes, dolomitból és dachsteinmészkőből 
álló konglomeratumnak összezúzott törmeléke. 
Végül összefoglalásként röviden a következőket mondhatjuk : 
A pilisborosjenői lesülyedt kis medence alsó oligocénkori kiscelli agyaggal 
van feltöltve, melyet a fölszínen lösz borít el. 
A mi a kiscelli agyag és a hárshegyi homokkő közti kor- 
viszonyt illeti, a budai hegyeket tanulmányozott összes geologus 7 
egyetért abban, hogy a hol a két képződmény együtt fordul elő, min- 
dig a hárshegyi homokkő a régibb, a fekvő rétegcsoport s a kiscelli 
agyag a fedő, a fiatalabb rétegcsoport. A pilisborosjenői kis medencét 
részben a hárshegyi homokkő rögei szegélyzik, részben pedig a budai 
hegyeknek vetődések következtében magasabbra jutott olyan rögei, me- 
lyeknek alkotásában a hárshegyi homokkő alatt a felső triasz dolomit és 
dachstein mészkő is szerepel. A medence szélén egy ponton, az ürömi 
kőhegyen dr. Kocn Awrar egyetemi tanár szelvénye szerint? a felső 
eocén nummulitoós mészkő van a hárshegyi homokkő alatt s a dachstein- 
mészkő fölött közbetelepedve. 
Természetes ezek alapján az a következtetés, hogy a fúrásnál föl- 
tárt IIL, IV. és V. rétegcsoport hárshegyi homokkő. Ez a fúrás egy- 
szersmind mutatja azt is, hogy a hárshegyi homokkő a lezökkent kis 
medencének alján szintén közvetlenül a felsőtriasz képződményekből 
álló alaphegységre telepszik, tehát nincs meg közbül sem a középső, 
sem a felső eocén rétegcsopott. 
Érdekes adatot szolgáltat továbbá ez a fúrás a kiscelli agyagnak 
az atmoszferiliák behatása következtében történő elváltozására nézve is, 
A középső oligocéntól kezdve e védett helyen — medencében — fekvő 
s így az eróziótól megkimélt, de az atmoszferiliáknak természetesen 
mégis kitett agyag a felületről lefelé 7 m vastagságban elmállott, limo- 
nitosodott. 
1 HOFMANN KÁROLY dr.: A Buda-kovácsii hegység földt. visz. A m. k. Földt. 
Int. Évkönyve. I. k. 1871. 
KocH AwTaL dr.: A Szentendre-visegrádi és a Pilis-hegység földt. visz. u. 0. 
SCHAFARZIK FERENC dr.: Budapest és Szentendre vidéke. Térképmagyará- 
zat 1902. 
2 Id. munk. 
