ISMERTETÉS. 19 
hasonló kőzetekre erősen emlékeztetnek s azért a fődolomitnál idősebbeknek 
tarthatók, talán raibli rétegeknek megfelelő helyre illeszthetők be. Ezek szerint 
tehát a Vérteshegységnek legrégibb képződményei ezek a bitumenes mészkövek 
volnának épúgy, mint a Középhegység budai részében is. 
A juraképződmények kimutatása tisztára a szerző érdeme, azokat a 
Vértesből mindeddig nem ismertük. A hegység DNy-i részén csekély kiterje- 
désben brachiopodás-erinoidás mészkövet talált, melyben az alsó és középső 
liasz képviselőjét tételezi föl. Ebből a rögből gyüjtött kövületei rossz meg- 
tartásúak, a faji meghatározások bizonytalanok, a felsorolt alakok között a 
középső liász mellett egy sem bizonyít, mégis szerző a középső liaszt is kép- 
viselve látja ezekben a rögökben. Erre a fölfogásra úgylátszik Srarr tévedése 
vezette, mely szerint utóbbi a gerecsei brachiopodás mészköveket indokolat- 
lanul a középső liaszba tette. Mivel a Magyar-Középhegység területén a középső 
liasz brachiopodás fáciesben sehol sincsen meg, azért a hegység felépítésében 
megnyilvánuló egyöntetűség alapján a  Vérteshegység brachiopodás rögét is 
csak alsótiaszkorúnak tekinthetjük. 
A Vértes ÉK-i részén előforduló crinoideás mészkövet a középhegység 
hasonló képződményeinek tekintetbevételével helyesen helyezi szerző a tithonba. 
Megjegyzendő, hogy a szerzőnek a jurarétegek tárgyalásánál adott jegyzetei, 
melyek a Magyar Középhegység jurájára vonatkoznak, sok téves adatot és 
fölfogást tartalmaznak. Így például tévesek a tatai Kálváriadomb rétegsorára 
vonatkozó adatai is, ennek helyreigazítása azonban e sorok keretébe nem tar- 
tozik, annál is inkább, mivel ezeket a rétegeket éppen most tanulmányozzák 
behatóan. Nem oszthatom szerzőnek azt a felfogását, mely szerint az alsó jura 
a déli Alpesek kifejlődésére, emlékeztet. Az egész Magyar Középhegység jurájában 
ugyanis a liasz sokkal inkább mutatja az északalpesi kifejlődést, mint a déli 
Alpesekét, a dogger és malm ellenben délalpesi typusú. 
A kréta képződményei közül szerző szerint csak az alsó kréta (barrémien) 
szerepel a Vértesben cephalopodás mészkövek és rudista tartalmú zátonyképződ- 
mények alakjában. 
A munka főerőssége azonban a harmadidőszaki rétegek stratigrafiai viszo- 
nyainak beható ismertetése. Különösen kiemelendő az eocén képződmények le- 
írása, mely talán legtöbb új és eredeti adatot szolgáltat. Nem részletezem az egyes 
képződményeket, mivel a harmadidőszak gazdag rétegsorának részletes ismer- 
tetése is túllépné e sorok kereteit, csak utalok szerző leírására, melyben súlyt 
helyez az egyes szintek pontos kijelölésére, a fáciesek megállapítására és 
faunájára. Hasonló részletességgel vannak tárgyalva az oligocén, mediterrán 
és pannon emeletbeli képződmények is. 
Utóbbiakra vonatkozólag meg kell jegyeznünk, hogy szerző nem ismeri 
Dr. LőgENTHExY IMRÉ-nek cAdatok a balatonmelléki pannoniai korú rétegek 
faunájához és stratigrafiai helyzetéhez; c. munkáját, amelyet 1905-ben a 
a Balaton-bizottságs, adott ki. Ezt ismerve ugyanis, sok dolgot bizonyára más- 
ként írt volna meg; mellőzte volna egyrészt a helytelen cpontusis elnevezést, 
másrészt a Congeria balatonica jellemezte szinten belül a viviparák alapján 
történő szintezést s esetleg a pannoniai emeletnek három részre való osztását 
04 
