28 IRODALOM. 
északfelől jött mellékfolyóiból fujta ki. A legrégibb talaj a diluvialis lösz, mely 
a telecskai fensíkot födi, a legfiatalabb pedig a Tiszának öntésföldje, javarészt 
agyagos öntésiszap s réti agyag. 
20. ILLÉs Virmos: Adatok (Gömörmegyében a Kis-Sajó-patak és a 
Balog-patak közölt fekvő terület geologiájához. 204—214. 
A terület a Gömör-Szepesi Érchegységhez tartozik, a hegység granit- 
magja azonban kívül van a területen, úgy, hogy itt csak karbon, perm, triász 
és harmadidőszaki üledékes kőzeteket, továbbá dioritot, serpentint és hyper- 
sthenes augitos andesitet találunk, míg granit csak alárendeltebb mennyiség- 
ben fordul elő. A karbon főleg agyagpalák, grafitos palák, homokkövek és mész- 
kövek alakjában van meg. Perm főleg Borosznok környékén van, a hol guarcos 
homokkövek képviselik. A triasz werfeni palák alakjában borítja a terület nagy 
részét; ez a képződmény néhol kövületeket is tartalmaz. Az ó-tertier kőzetek 
a perm és triasz kőzetek törmelékéből épültek föl. A közölt rövid faunalajstrom- 
ból ítélve itt alsó barton képződménynyel van dolgunk. E fölött agyag, guarc- 
kavics és homok következik, melyeket szerző plioceneknek és diluvialisoknak 
vesz, koruk azonban közelebbről nem volt megállapítható. 
21. Dr. Lászrtó GÁBoR és dr. EmszT Kármán: Jelentés az 1906-ik év 
folyamán eszközölt geologiai tőzeg és láp-kutatásokról. 215—235. old. 
Ebben az évben Esztergom, Pozsony és Nyitra vármegye, majd Fejér, 
Veszprém, Zala és részben Somogy vármegye tőzegei vizsgáltattak meg. A kö- 
vetkezőkben az esztergommegyei Nagyrét, a pozsonymegyei Sur, a németgurab- 
pusztafödémesi láp, a Csallóköz tőzegterületei, a fejérmegyei cSárrétv, a zala- 
megyei lápok (tihanyi lápok stb.), valamint a zala- és somogymegyei tőzeg- 
lápok részletes leírását találjuk. A jelentés befejezéseül pedig a tözegek elem- 
zési adatai s nehány fizikai adata van táblázatban összefoglalva. o. 
(2.) Lóczy Lagos dr.: Megfigyelések a  Keleti-Himalájában. Földrajzi 
Közlem. XXXV. köt. 6—7. füzet. 
Lóczy 1878-ban, mint a SzÉcHEwNYI-expedició tagja, tíz napot töltött a 
Keleti-Himalájában. Erről a kirándulásról szól a fenti értekezés, melyben a 
szerző eredeti földrajzi és földtani megfigyeléseiről ad számot. Bennünket 
ezúttal legközelebbről a tanulmány negyedik része érdekel, melyben Lóczy 
geológiai és tektonikai észleléseit összegezi. Szemlélődései szerint a Keleti- 
Himalája aljától Szikkimen át a tibeti felföldig alábbi képződésekből épültek 
föl (az idősebbekkel kezdve) földünk legnagyobb magaslatai : 
1. A gnejsz-gránitcsoport dél-északi irányban, 120 km. szélességben terül 
el; Kursziongtól Dardsilingen. keresztül, a Szingalila-gerincen és Kalimpungtól 
a Cola-gerincen végig összefüggő tömeg ez, egészen a Himalája orografiai 
főgerincéig és a Tiszta-folyó tibeti vízválasztójáig. 
