TÁRSULATI ÜGYEK. agyi 
fenékre kerültek. Ezután a tengeren ismét lelohadó víztömeg mintegy 8—10m 
magas szökőárban tért vissza a partokhoz, a hol minden az iszapban megfeneklett 
hajót összetört és elmerített. De a partokon is túlcsapva özönvíz gyanánt árasztotta 
el a közelebbi alacsonyabban fekvő utcákat és partvidékeket, miáltal újabb ezrei 
pusztultak el a menekülőknek. Az egész pleistoseistos terület, a melyen leg- 
nagyobbak voltak a rombolások és legtöbb a halott, kb. egy olyan ellipsissel írható 
körül, melynek hosszú tengelye ÉEBK DDNy-i irányú és mely a Messzina-csatornán 
huzható végig. Hossza kb. 110 km, míg a reá merőleges kis tengely kb. csak 60 km-re 
becsülhető. 
E földrengés jellege tektonikai volt, a mire egyrészt abból a körülményből 
következtethetünk, hogy a szomszédos vulkánok abban az időben nyugodtak voltak, 
másrészt pedig a pleistoseistos terület centralis részének, vagyis a messzinai 
csatornának fekvéséből is. A Corpo reale delle ingenieri minieri geologiai mappája 
alapján, továbbá E. CoRTEsE Kalabriára vonatkozó, W. H. HoB8s amerikai geologus- 
nak az 1905-iki kalabriai földrengésre vonatkozó nagyiontosságú tektonikai tanul- 
mánya, valamint azonkívül magától az előadótól is supponált törésvonalak alapján 
a messzinai csatornában egy lépcsőzetesen lesüppedt árkot ismerhetünk föl, melynek 
számos és mélyre lenyuló vetődései elég okot nyujthatnak arra, hogy ezen a helyen 
tektonikai rengés keletkezhessék. Magát az indító okot mélyen fészkelő, plutóinak 
gyaníthatjuk, mely az első lökést szolgáltatta. Ez t.i. az a lökés, melyet mint 
távoli földrengést a budapesti seismografok is följegyeztek. Az ezt kisérő számtalan 
gyengébb lökés ellenben a kisebb mélységben fészkelő tektonikus okokra vezethető 
vissza. Ily módon véli előadó összeegyeztethetni a tektonikai rengést az újabb 
időben a geofizikusoktól nagyobb mélységekben kimutatott plutói centrumokkal.! 
Ezek alapján az a rengés, mely a földkéreg rideg, töredezett rétegeiből álló 
régiójában, nem nagy mélységben az epicentrum alatt, egy a mélyből érkező plutói 
származású lökéssel kiváltatik, nem más, mint egy elsőrendű relaivs-rengés. 
Előadó azzal zárja fejtegetéseit, hogy egy abyssikus mélységből érkező 
erőhullám a föld felszínére mintföldrengés csakisa tektonikailag 
zavart régió billentyűin keresztül, általuk előre meghatározott 
és gyarapított akkordokban juthat töl. 
2. Dr. ZIMÁNYI KÁROLY a gömörmegyei Sajóházáról (ezelőtt Nadabula) szár- 
mazó s tőle megvizsgált baryt-kristályokat ismertette. (Lásd e füzet 6—11. 
oldalain.) 
3. Dr. báró Nopcsa FERENC a Marostól É-ra föllépő danien kérdésében szólalt 
föl. Mindenekelőtt némileg kételkedik abban, hogy az Algyógy vidékén föllépő ama 
vörös homokkövek, melyekben legutóbb dr Párrv MóR trigoniát talált, a danienbe 
tartoznának. E rétegek tengeri jellegét szembeállítva a dániai rétegek ismert 
édesvízi fáciesével, s tekintettel arra, hogy Oláhpiánon a rotomagien márgái alatt 
szintén vörös homokkövek és konglomerátumok vannak, fölszólaló azt hiszi, hogy 
itt az alsó cenoman képződményeivel van dolgunk. HaALavÁTS GyuLÁnak 1905-ben 
tett ama kijelentését, hogy a Lámkeréken talált csontdarabok meghatározhatatlanok, 
báró Nopcsa ridegen visszautasította s TELEGDI RorH LaJossal szemben ismételte, 
hogy a Borbereken in situ és elsődleges fekvőhelyen előforduló pompásan meg- 
1 (Részletesebben kidolgozva és ábrákkal ellátva megjelent előadónak ez 
előadása a K. magy. Természettudományi Közlöny 1909 februárius 1-én kiadott 
számában.) 
