FÖLDTANI KÖZLÖNY 
XXXIX, KÖTET. 1909, MÁRCIUS-ÁPRILIS, 3—4, FÜZET, 
ÚJABB ADATOK A LÖSZRŐL ÉS A DILUVIÁLIS FAUNÁRÓL. 
HonRusIiTrzkY HENRIK-től. 
Következő soroknak az a célja, hogy a löszről való fogalomnak 
tisztázását egy lépéssel előbbre vigye. 
Esetleges félreértések elkerülése végett, mindenekelőtt szükséges- 
nek tartom megjegyezni, hogy a lösz talajtani, vagyis kőzettani szempont- 
ból mindig csakis azt a nyers anyagot jelenti, mely szűzies állapotá- 
ban megbolygatva még nincsen. A lösz tehát humuszt nem tartalmaz- 
hat s ebből kifolyólag nitrogén vegyületek is hiányzanak belőle. Mező- 
gazdasági szempontból a lösz csakis mint alsó talaj játszik szerepet. 
Amint a löszt egyszer meglazítják, megforgatják s hozzá több-kevesebb 
humusz keveredik, az már nem lösz-közet többé, hanem termő 
talajnem. 
E rövid bevezetésből önkénytelenül az is következik, hogy a lösz 
korára is lehet következtetni, a mit a következőkben bizonyítani is 
igyekszem. Ha a lösz humuszt nem tartalmazhat, akkor alluviális 
löszünk sem létezhetik. 
Igaz, hogy a jelen korban is kergeti még a szél az alföldön a 
homokbuckákat és kavarja azokat a sűrű fellegeket, melyek után, — a 
költő szavai szerint —  avékonyka porréteg marad, a hol leszáll ;s 
csakhogy eme porréteg rendesen a humuszos termő talajjal keverődik 
össze és nem alkot löszt. Az időszakonként fölkeveredett por, mely ismét 
leszáll, olyan kis mennyiségű, igazi evékonyka porrétegv, hogy az a 
különböző éghajlati viszonyok folytán egyforma nagyobb komplexust 
nem képezhet. Amint leszáll, rendesen a termőtalajjal keveredik össze 
és így mintegy eltűnik, azaz önálló geológiai képződményt nem alkot, 
hanem a felső, termő talajt növeszti. A jelenkorban szállingózó por 
elég szerves anyagot is tartalmaz; ha tehát az leszállva kőzetet 
alkotna, úgy az illető kőzet a lösz fogalmával okvetlenül ellen- 
keznék. 
Egészen más éghajlati viszonyok között képződött a mi igazi 
löszünk, mint a minő viszonyok most vannak. Tudjuk valamennyien, 
hogy a lösz keletkezésének főoka és a legfontosabb tényezője éppen az 
Földtami Közlöny. XXXIX. köt. 1909. 10 
