A PLEISZTOCÉN ŐSEMBER NYOMAI TATÁN. 151 
homokréteg felső határán a mészkőbe van beágyazva, a melynek a 
homokkal érintkező alsó határán, valamint a homokban magában szá- 
mos primitiv ecehellei tipusú kőeszköz (1. a mellékelt ábrát), égetett 
csontok, faszéndarabok — valóságos konyhahulladék — talál- 
hatók. Ezek a tárgyak föltétlen biztossággal arra utalnak, 
hogy Tatán a pleisztocén korban az ősember a mammuttal 
együtt már jelen volt, s tanyáját a meleg források közelé- 
ben ütötte föl. A mészkőbe zárt homokréteg nagyobb vízfolyás ered- 
ménye, mely eléggé intenzivus volt arra. hogy közel félkilogrammos 
kavicsokat (guarc, az egyik darabban rutilkristályokkal, szarukő) szál- 
lítson magával. 
Ilyen kavicsok a homokban nem ritkák s az itt élt ősembernek 
éppen kapóra jöhettek, mert — mint a feltört darabokon látható — 
ezekből készítette eszközeit. 
Nevezetes, hogy a homokban túlnyomóan szárazföldi csigák ([rutici- 
cola rubiginosa ZGuk., Slriatella striata  costulata C. PrR., Ghondrula 
tridens MüLnn.) találhatók. 
A tatai viszonyok némileg a krapinaiakra emlékeztetnek s éppen- 
séggel nem lehetetlen, hogy további kutatásaink emberi csontmarad- 
ványokat is fölszínre hoznak. 
De még abban az esetben is, ha ez nem történnék, ez a hazánk- 
ban eddig páratlanul álló lelet oly nagyfontosságú, hogy a legteljesebb 
figyelmet igényli. 
Hiszem, hogy a tudományért nemesen hevülő s minden szépet és 
jót melegen pártoló tulajdonos: EsTERHÁZzY FERENC gróf úr teljes erejé- 
vel támogatni fogja a birtokán megejtendő további kutatásainkat. 
Ha ebben a reményemben nem csalódom, akkor erről a nagy- 
fontosságú leletről alkalomadtán bővebben fogok beszámolni. 
Földtani Közlöny. XXXIX. köt. 1909. 11 
