IRODALOM. 
1.) A budai várhegyi alagút hidrogeologiai viszonyai. (Az alagút vizsgá- 
latára kiküldött bizottság jelentése) 1—V. rajz melléklettel. Buda- 
pest, 1908. 
A budai alagút 1907-ben tudvalévően állami kezelésbe jutott. Minthogy 
az átvételnél megállapították, hogy az alagút alapos javításra szorul, elsőbb a 
m. kir. kereskedelemügyi Miniszterium, majd pedig 1908 nyarán a m. kir. 
pénzügyminiszterium vezetésével megbizott Miniszterelnök küldöttek ki bizott- 
ságokat az alagút tanulmányozására. Az első bizottság, mely Kar ALBERT, 
máv. felügyelő vezetése alatt működött, alapos műszaki tervet dolgozott ki az 
alagút helyreállításáról. 
Minthogy azonban geologus-szakértők meghallgatása is szükségesnek 
mutatkozott, a pénzügyminiszterium egy második bizottságot küldött ki hely- 
szini szemlére. Ennek az elnöke dr. SzorragH Tamás m. kir. bányatanácsos, 
főgeologus volt; tagjai pedig dr. Papp KáRony m. kir. osztálygeologus, SCHWARTZ 
Gyura m. kir. bányafőmérnök és MacHawx Orró székesfővárosi mérnök voltak. 
Ennek a bizottságnak a jelentése fekszik előttem, mely a bizottság saját 
szavai szerint cElőtanulmány az alagút falazatának vízmentesítése és gyökeres 
kijavítása ügyében készítendő műszaki javaslathoz.v A jelentés első része az 
alagút történetével foglalkozik. A második részben a geologiai viszonyok tár- 
gyalása következik. 
A budai Várhegy felépítésében alsó oligocénkorú budaimárga, diluviális 
mésztufa és diluviális homokos agyag vesznek részt, melyeket a tetőkön jelen- 
kori törmelék takar. Hogy a Várhegy alatt a triászkorú dolomit is ott volna, 
mint azt egyesek gondolták, arra nézve semmiféle biztos adat nincs. 
A budaimárga keményebb rétegei közt itt-ott lágy, agyagos közbetele- 
pülések vannak, melyek az előbbiekkel konkordánsak. Ezeknek mentén a 
felülről beszivárgó vizek láthatólag a mélység felé húzódnak. A márgarétegek 
átlagos 167 dölése általában az egész Várhegyben déli irányú. 
Az alagút nyugati végén határozott vetődés van, melynek mentén a víz- 
szivárgás is fokozottabb, olyannyira, hogy ezen a részen (29—32. szelvények 
közt) az alagút falazata vízzel átitatott és teljesen megrongálódott. 
A várhegy területén tipusos kiscelliagyag sehol sincs s az egész alsó- 
oligocén emeletet kizárólag budaimárga képviseli. A márga rétegcsoportot a 
Várhegy egész kiterjedésében diluviális mésztufa födi. Ennek a rétegei többé- 
kevésbbé szintes településüek. Északfelé a mésztufa mindjobban vastagodik. 
A Várhegy körül, a bástya alatti kertekben szilárd padjai 3—4 m. vastag- 
ságot érnek el. A régi pincék átvizsgálása pedig arra az eredményre vezette 
a bizottságot, hogy a mésztufa-rétegcsoport átlagos vastagsága 5—6 m. között 
változik. 
