IRODALOM. 179 
módszerét, melynek főbb jellemvonásai az előfordulások osztályozása az érc 
keletkezése szerint az azonos eredetű előfordulásokon belül pedig a kutatással 
megállapított különböző vastagságok szerint. Mindegyik osztályra nézve meg- 
állapítjuk a külső ismertető jeleket s ezeknek segítségével a ki nem kutatott 
előfordulásokat is a megállapított osztályok valamelyikébe besorozzuk. 
Az észlelt vagy valószínű legkisebb és legnagyabb vastagságok számí- 
tásba vételével az éremennyiség minimuma és maximuma megállapítható s 
ezeknek számtani közepese a valószínü éremennyiség. Ennek a módszernek a 
segítségével szerző a szóban forgó terület valószínü éremennyiségét 10 millió 
tonnára becsüli. 
Maga az érc vereses barna és finomszemcsés-porphyros szövetű; üde 
állapotban 1—2 mm.-es magnetitgömböcskék s mikroskopos nagyságú alu- 
miniumhydrat gömböcskék és pikkelyek vehetők észre a veres vasércből s a 
már említett alkotórészekből összetett tömött alapanyagban. Az aluminium 
vegyületeket diaspor, : gibbsit s járulékos korund képviseli, guarc gyéren 
szintén lelhető. Összetételük tehát megfelel a dr. Szápeczgv GyuLa-tól a Bihar- 
hegységből leírt ércek összetételének. 
Az érceknek szerző 8 elemzését is közli, melyeknek átlagját következők - 
kendadjatreg s ál 0 6090, te 0 4 — 24905 HOG 10590, T0, 73905 
Ha A00. 
Az ércek genezisét illetőleg szerző a SzápEczxy-féle magyarázattól el- 
térően a következő elméletet valja: 
Az ércek metasomaticus eredetűek, tehát a mészkőnek juvenilis oldatok 
által történt kiszorítása által keletkeztek; tektonikai irányokkal és eruptiós 
kőzetekkel semmiféle összeköttetésben nem állnak. Képződési idejüket, mint- 
hogy szerző a Kalotapatak forrásánál a szerinte felsőkrétakorú agyag- és 
kaolinrétegekben egy barna vasércgörgeteget — szövete után itélve elmállott 
bausitot talált, egyrészt a malm, másrészt pedig a senon határolja. Itt azonban 
meg kell jegyeznem, hogy a homokkövek között előforduló agyag- és kaolin- 
rétegeket az e vidéken dolgozó magyar geologusok (1. pd. dr. SZONTAGH 
Tamás: A biharmegyei Királyerdő. Hoffmann Károly dr. utolsó geológiai fel- 
vétele. A m. kir. Földt. Int. Évi jelentése 1898-ról p. 27. és MaryasovszrY JAKAB : 
A Királyerdő és a Sebes Körös-völgy Bucsától Révig. A m. kir. Földt. Int. 
Évi jelentése 1883-ról p. 191.) A régibb mesozoicumba helyezték. Ha tehát a 
kérdéses rétegek korának eldöntése csak analógia alapján történt, akkor a 
barna vaséregörgetegek jelentősége nagyon is kétséges. Dr. SzápEczkv GyuLaA föl- 
fogásától eltérő nézetének bebizonyítását, hogy t. i. a rhyolith föltörése a 
krétaidőszakban még nem kezdődött meg, szerző más alkalomra igéri. 
Az ércképződési folyamatot szerző részletekben a következőképen Írja le : 
A mészlerakódás befejezése után a mészplateau alját képező paleozoicus 
és kristályos palarétegek szakadékai és repedései mentén sulphidos vasérc 
felszálló oldatai keringtek, amelyeket a ránehezedő mésztábla nyomószűrőként 
felszívta és amelyet a mészben elosztott agyagrészecskék és concrétiók absor- 
beálták. Az erre beállott szünetben a vas sói, elősegítve a magas forrás hő- 
mérsékletétől és talán a mellékkőzetből kiszabaduló szénsavtól is, erősen oxydá- 
