IRODALOM. 185 
sterilizálni, vasmentesíteni és hogy kell a szükségelt víz mennyiségét kiszámí- 
tani. A második fejezetben szerző a vízellátás nemeit sorolja föl. Itt külön 
tárgyalja a vízellátás módját ciszternákkal, a víznyerést patakokból, folyókból 
és tavakból. A földalatti víz kiaknázása módját ismertetve, szerző a vízre való 
fúrások rendszereit, a fúrások eljárását és a fúrókészülékek szerkezetét tárgyalja. 
Mint látjuk, az első két fejezetben szakemberek előtt általánosan ismert 
dolgokról van szó. Szerző valószínüleg szem előtt tartotta a hazai viszonyokat, 
óhajtva szélesebb körökben is a hidrogeologia gyakorlati eljárásait meg- 
ismertetni. 
A munka tulajdonképeni értékét a harmadik fejezetben találjuk, mely- 
ben a szakember világos statisztikai áttekintést nyer mindarról, ami az utolsó 
évtizedben Horvátország és Szlavónia területén magán és nyilvános úton víz- 
ügyben történt. Szerző vármegyék szerint tárgyalja a létesített ciszternákat, 
fúrt kutakat és vízvezetékeket. A fúrt kutaknál ismerteti a talaj geológiai 
szerkezetét, közli az adott szakvéleményeket, megadja a fúrás történetét és 
minden mélyebb fúrásnál szelvényeket is mellékel. A negyedik fejezet külön- 
böző összeállításokat, kimutatásokat és kémiai analiziseket, az ötödik pedig a 
legfontosabb higiéniai és rendőri rendeleteket tartalmazza. ű 
A munkát három térkép és 35 lapból álló atlasz kíséri, mely a legfon- 
tosabb vázlatokat, tervezeteket és szelvényeket tartalmazza. Az egyik 1 : 750,000 
méretű térkép Horvátország és Szlavónia területén levő mély kutak és víz- 
vezetékek átnézetét adja; a másik két 200,000 méretű térkép Modrus-Fiume 
és Lika-Krbava karsztvidéki vármegyék vízellátásáról nyujt áttekintést. 
Ez a munka a tudományos, gazdasági és műszaki horvát irodalomban 
egy nagy hézagot pótolt, csak kár, hogy valamely más nyelven is meg nem 
jelent. Magyar nyelven erről a tárgyról ilyen mindent összefoglaló munka 
hidrogeológusaink nézete szerint még nem jelent meg. Végre meg kell jegyez- 
nem, hogy a szerző magyarországi agrogeologiai fölvételeken is résztvett. 
Dr. Kadié Ottokár. 
(10.) ScHuBERT, R. J.: Beitrüge zu einer natürticheren Systematik der 
Foraminiferen. (Neues Jahrb. f. Min. Geol. u. Paleont. XXV. Beilage- 
Band. I. Heft: P. 232—260.) 1908. 
A héj anyagára és alakjára alapított régibb foraminifera rendszerek, 
mint a REuss, DORBIGNY és részben a! BRapy-féle a modern palmzontologiai 
igényeket nem elégíthetik ki, amennyiben a természetes (fejlődésbeli) rokon- 
sági viszonyt figyelmen kívül hagyják. Ezeken a hiányokon akart segíteni 
NEumaxER M. (1887), RHuwmerEk L. (1895), Brmek T., FrcxEeRr C. (1899) és 
most SCHUBERT R. J. az ő természetesebb csoportosításával. 
Értekezése három részből áll: I. Textularidae-k rendszertana. A Clavu- 
lina. Szabói, HANTK. sztratigrafiai értékének tárgyalása után a szerinte eocén 
és oligocén Clav. Szabói-t a krétától máig élő Tritaxia tricarira-tából szár- 
maztatja, míg a CI. Szabói-ból ismét az oligocéntől élő Clavulina angularis-t. 
Említi a CI. Szabói-nak két közel rokonát, melyeknek szájnyílása nem cső- 
131 
