TÁRSULATI ÜGYEK. 189 
Pojána Ruszka hegység némely tagjában, mely nálunk bizonyos eruptivumok 
felsőkrétabeli korának fölismerésére nézve első helyen áll, az eruptivus provinciában 
pneumatolitikus ásványfészkek szintén vannak; egyébként azonban e hegységben 
olyan tipusú eruptivus kőzetek, mint a verespataki rhyolitok, ismeretlenek. Arra 
a kérdésre, vajjon a verespataki rhyolith mélyebb szintekben nem folytatódik-e 
szemcsés kőzetféleségekben, SzápEczkY válasza nemleges volt. 
2 Dr. LÁSzLó GÁBOR .Tőzegtelepek keletkezéséről, című előadásában kifej- 
tette, hogy a tőzegképződés fizikai folyamatai felől táplált nézetek körülbelül 
mind megegyeznek abban, hogy az álló vizek parti részletei felől indul meg a 
tőzegképződés. Ez a jelenség — a mi az álló vizeket illeti — beigazolást nyert ama 
megfigyelésekben, hogy terjedelmesebb tőzegtelepeknél mindig a parti részletek a 
legtömöttebbek, legérettebbek és legszéndúsabbak. A lápmedencék legmélyebb pont- 
jait nagyobbára még sok vizet tartalmazó tőzegsár tölti ki, mely viszont gyakran 
egy tavikréta jellegű iszapra rakódott. A hegyvidékek jellemző mohatőzeg-telepei 
viszont egy középpontból kiinduló növekedést mutatnak, tekintet nélkül az altalaj 
mineműségére. A síksági tőzegtelepek kora valószínűleg fiatalabb a diluviumnál, 
néhány hegyvidéki tőzegtelep keletkezése talán már diluviumi, de szerves marad- 
ványok hijján biztosan meg nem állapítható. 
3. TELEGDI RorH KáRorY bemutatta a reketyefalvai (Hunyad megye) fölső- 
mediterránkorú rétegek szelvényét és különösen az egyik kövületekben igen gazdag 
agyagréteg faunáját. E réteget a kitünő megtartású faunában előforduló koptatott 
koralltuskók és egyes erősen koptatott sekélyvízi gastropoda alapján a badeni 
agyagfáciesnek és egy korallos fáciesnek horizontális határa tájára helyezi. 
Dr. SCHAFARZIK FERENC megjegyezte, hogy Reketyefalván, de nem az előadó- 
tól vizsgált árokban, hanem egy másik ponton a lajtamész padjai között dacittufa 
van, a mi szintén érdekes adat a dacitkitörések korára nézve. 
4. Dr. Vaápász M. ELEMÉR a tatai Kálváriadomb acanthicus rétegeiből szár- 
mazó rendellenes aspidocerasokat mutatott be, a melyeken a sipholobus oldalra 
tolódott. Ez a jelenség az aspidoceras nemen belül először észleltetett; biztos okát 
adni azonban a siphó helyzetének ismerete nélkül nem lehet. 
1909 március 24-én. — Elnök: dr. KocH ANTAL. 
1. Dr. PánLryY MóR a Székelyföldi szénképződmény címmel a Háromszék és 
Udvarhely megyékből, főleg ezeknek határos részeiről ismeretes levanteikorszaki 
rétegeket és a tőlük bezárt lignit-telepek sztratigrafiai és tektonikai viszonyait 
ismertette. Előadó a képződményben három szintájat különböztet meg : Legalsónak 
a köpeci 10 m-es széntelepet és a föléje települt körülbelül 30 m vastag cardiumos 
palát veszi, mely minden valószínűség szerint a Hargita erupciójának megkezdése 
előtt ülepedett még le. A középsőbe a medence szélein, az alaphegység fönnakadt pár- 
kányainak sekély vizében leülepedett homokos-tufás rétegeket számítja, melyekben 
vékonyabb agyagrétegek is vannák közbetelepülve. Ugyanebben az időben a medence 
mélyebb pontjain nagyobb mennyiségű homok rakodott le. E szintáj képződésével 
egyidejű a Hargita andesit erupciója s ezért a medence északi szélén erre borul 
rá a Hargita andesitjének brecciája és conglomerátuma. E középső szintben a 
partok szélein édesvízi kövületeket: bithuniákat, dreissensiákat, valvatákat, nerito- 
dontákat stb. találunk, míg a medence mélyebb pontjain lerakodott homokban a 
