256 KOCH NÁNDOR 
nál,! HANTKENnél ? és WINKLERnél ? vannak idevonatkozó adatok. BEUDANT 
és HANTKEN adatait, miután azok régi fölfogáson alapulnak, egészen 
figyelmen kívül hagyhatjuk. WINELER a Gerecse-hegységben végzett föld- 
tani fölvételei alkalmával a tatai Kálváriadombon is tett megfigyeléseket 
munkájában a dachstein-mészkövet, az alsó liaszkorú vörös mészköveket, 
és a fiatalabb képződményeket (congeria rétegek, mésztufa) említi innen. 
Az újabb irodalomban TAEGERnél" és Srarrnál"? találunk a Kálvária- 
domb képződményeiről említést. TAEGER a  Vértes-hegység földtani 
viszonyait tárgyaló munkájában Lóczy professzor szóbeli fölvilágosítása 
alapján összehasonlítás céljából közöl néhány ide vonatkozó adatot. 
Feltünő, hogy Srarr a Gerecse-hegység földtani viszonyaival foglalkozó 
munkájában néhány összehasonlítás céljából tett jelentéktelenebb meg- 
jegyzésen kívül nem foglalkozik a  Kálváriadomb  képződményeivel, 
holott ezek a Gerecse-hegység képződményeivel közeli összefüggésben 
állanak s így részéről több figyelmet érdemeltek volna. 
Lóczy professzor érdekes megfigyeléseinek hatása alatt igyekeztem 
a Kálváriadomb geologiai és paleontologiai viszonyait alaposan áttanul- 
mányozni, hogy ennek az eddig ismeretlen területnek lehetőleg pontos 
leírását adhassam. Munkám geologiai részének eredményeiről fogok 
jelen dolgozatomban előzetes jelentésképen beszámolni. Paleontologiai 
eredményeimet külön dolgozatban óhajtom majd ismertetni, melynek kere- 
tén belül a Gerecsében teendő összehasonlító megfigyeléseimmel kapcso- 
atban újra és bővebben fogok a geologiai viszonyokkal is foglalkozni. 
Mielőtt a sztratigrafiai viszonyok tárgyalásába kezdenék szükséges 
néhány tájékoztató adatot előrebocsátanom. A 166 méter magas Kál- 
váriadomb Tata délkeleti részén, a nagy tó nyugati partja mentén te- 
rül el. Nyugati, északnyugati, északi és északkeleti lankás lejtőit beépi- 
tett területek foglalják el. A fölépítésében résztvevő képződmények kb. 
800 m? területen észlelhetők. Délfelé a Bánhidára vezető útnál tünnek 
el szem elől, míg észak felé az Új-útig követhetők, sőt északabbra a 
1 HANTKEN M. Geol. tanulm. Buda és Tata közt. Math. és termtud. közlemények 
I. köt. 1861. pag. 220 és 222. 
HANTKEN M. Az újszőny-pesti Duna és a fehérvár-budai vasut befogta terület 
földtani leirása. Math. és termtud. közlem. III. köt. 1865. pag. 391. 
HANTKEN M. Az esztergomi barnaszén terület földt. viszonyai. M. k. földt. 
int. évkönyve. 1871. pag 6. 
2 BEuDANT F. G. Voyage mineralogigue et geologigue en Hongrie. 
3 WINKLER B. A Gerecse- és Vérteshegys. geol. viszonyai. Földt. Közl. XIII. 
köt. 1883. pag. 289, 290 és 292. 
4 TAEGER H. Die geol. Verh. des Vértesgebirges. Mitteil. aus d. Jahrb. d. 
kgl. ung. geol Anstalt 1908. pag. 37 és 41. 
5 Srarr I. Adatok a Gerecse hegys. stratigr. és tekton. viszonyaihoz. M. kir. 
földt. intézet évkönyve XV. k. 1907. 
