A MAROSVÖLGYI HARMADIDŐSZAKI SÓAGYAG DÉVA MELLETTI ELŐFORDULÁSÁRÓL. 323 
(Pecopteris, (reinitzta, stb.) és faunát (Baculites, Turrilites, Inoceramus, 
Anomia stb. nemeket) sorolnak föl. Magam ezeken kívül a legfölső 
szintájból, a Kolcz-forrás közelében látható konglomeratumból egy Exo- 
gyra columba Lmx. jobb teknőjét találtam. 
Hanavárs szerint általános település ki sem okoskodható e he- 
lyen; mert csakugyan úgy tünik föl, mintha az andezit kupoktól kifelé 
a világ minden tája felé dűlnének a rétegek. Meg kell azonban jegyez- 
nem, hogy a Dévától Ny-ra elterülő cenoman üledék, mely a Decebal 
andesit vonulatára látszik támaszkodni, már a paleogénben megvolt 
antiklinális egyik szárnya, mely az ős, fillit-hegység antiklinálisával 
függ össze. S így, ámbár a Decebal 21—9" csapásirányának látszik 
megfelelni a cenoman dévai szárnya 3! irányú, illetve a Kozollyai 
szárny 15h felé eső dűlése, tulajdonkép fordítva áll a dolog, mert e 
helyen ez a ránc szabta meg annak a törésnek irányát, melyen az 
amfibolos-andesit kitódult. 
Abból, hogy a dévai szárnyon lefelé haladva állandóan ÉK-i dűlést 
tapasztalunk, a dűlés fokának csökkenése pedig szinte szabályosnak 
mondható," azt vélhetnők, hogy a cenoman-rétegek a Maros medre 
alatt lapos szinklinálist formálnak s mintegy 50—60 méternyire a föl- 
szin alatt is megvannak." 
A paleogénben — mint általánosan ismeretes — vármegyénk- 
nek úgyszólván egész területe szárazon maradt; kivételt csak a Zsil 
medencéje képezett. 
A neogén legrégibb üledékeinek a Nagyág környékén kimutatott?" 
alsó-mediterrán rétegösszletet kell tekintenünk, mely vörös agyag, 
homokkő és konglomerátumból áll. Hz utóbbit a komplexus legfelső 
tagjának mondja PánrYv." Ezek után azonban érthetlen, hogy a Tresztya 
község melletti föltárásban észlelt globigerinás sárga agyagot, mely a 
konglomerátum fedője, miért sorozza mégis az alsó-mediterránba ? 
(Megjegyzendő, hogy az itteni globigerinás agyag közvetlenül a gipsz 
szintáj alatt van e fölé települve, Hercegány határában"? pedig kövüle- 
tes lajta-mészkövet láthatunk.) 
E dologban való kétségeimet ezuttal éppen csak jelzem, miután a 
szóban lévő helyekre még nem juthattam el s így csak papirforma? 
1 A filliten: 4609 és 3k 750; — a krétán (kilométerenként) 4? 459, 
31409, 44209, 31120 4499 dűléseket mértem. 
2 Valamivel lejebb, a m.-solymosi hidnál, az alapozási munkálatok alkalmá- 
val a hidpálya szinétől 14-62 m mélységben bukkantak a kréta homokkőre. 
3 Dr. PárrY MóRg: A Csetrás-hegység nyugati és déli széle. (Földt. Int. évi 
Jelentése 1906-ról.) 1907. 
a Téma ps Ú415 
SZAT TES aÜ 12 
