A MAROSVÖLGYI HARMADIDŐSZAKI SÓAGYAG DÉVA MELLETTI ELŐFORDULÁSÁRÓL. 329 
Ez a vékony pados, sőt itt-ott szinte leveles szerkezet — könnyen 
belátható — nagy befolyással van a várhegyi andesit mállására. Ennek 
a szerkezetnek pontos magyarázatát ugyan nem tudnám adni, de alig 
tévedek, ha a jelenséget általánosságban orogenetikai okokra vezetem 
vissza. 
Végül — a ténynek megfelelőleg — meg kell jegyeznem, hogy 
ez a lemezes szerkezet a Várhegy kupjának háromnegyed 
részén konstatálható. Csak a D-i lejtőn — melynek felét amúgy is 
cenoman üledék alkotja — marad el ez a sajátságos jellemvonás. Téve- 
désen alapul tehát Harzavárs ama állítása, hogy csak a sósforrástól a 
Várhegy csúcsához vont egyenes mentén, (tehát az É-i lejtőn) cegy 
széles pásztábanv észlelhető a murvás mállás, míg másutt ez darabos.! 
A terciér legfiatalabb tagjára, a pliocénre térve át, Nopcsa föl- 
jegyzései ötlenek szemünkbe," a ki a hátszegi völgyre nézve főként 
kavics és óriási konglomeratum képleteket soroz ide. Fölhozza a többek 
közt azt is, hogy a Kolozsvári Erdélyi Muzeum Nagy-Barcsáról, (tehát 
Déva közvetlen közeléből) jellemző pliocén kövületeket : (fongeria Gejzeki, 
HöRrwx. és Cardium cf. Penslii, FucHs-t őriz, sőt a Déva— Szántóhalma 
közti domb (Horgos) K-i lejtőjének árkában látható tipusos pliocén 
óriás konglomeratum fekvőjét, a xzsiros, zöldes növénylenyomatokat 
tartalmazóv agyagot is, a szarmatánál fiatalabbnak mondja." De míg 
az óriási kavicsra nézve osztom Nopcsa véleményét s megtoldhatom 
azzal, hogy ebből Déváról és N.-Barcsáról nekem is van 1—1 darab 
Plamorbis lenyomatokat, illetve kőbeleket tartalmazó édesvízi guarcit 
példányom," a zsiros, zöldes agyagot alsó szarmatakorúnak kell nyilvá- 
nítanom, egyrészt, mert a szarmata márga padok alól nyúlik ki s főkép 
mert Cerithium pictum, Buccimum baccatum és Nerita picta kitünő 
megtartású példányait gyűjtöttem belőle. Semmi kétség tehát, hogy a 
dévai szarmata rétegösszlet középső tagjával van dolgunk. 
A Horgoson kívül az Árkiba vezető úton (a domb tetején) is lát- 
ható a pliocén kavics. 
A diluvium említésre méltó képződményeit két helyen láthatjuk. 
Az egyik a Rézbányai völgy alján, a város szélső házai mellett tűnik 
föl, a hol mintegy 3—4 m-nyi barna, agyagos réteg képviseli. Benne 
igen jó megtartású Helicidák, Pupa, Surccinea, stb. fajai találhatók. 
A másik előfordulás a Várhegy É-i lejtőin levő törmelék s a tövé- 
1 Déva környékének geologiai alkotása. p. 111. 
2 Br. Nopcsa F.: A Gyulafehérvár, Déva, Ruszkabánya . . . stb. p. 195—200. 
3. I. mp. 199. 
4 Dr. SzapEczgY Gy. professzor úr szíves volt az egyik példányt mikroszkó- 
piumos vizsgálat céljából magával vinni. 
