VERESPATAK KÖZETEIRŐL. 341 
A rhyolith a Földtani Intézet említett térképe szerint a fölületen — 
a Kirnik és Csetatye-hegy csoportjában —- alkot nagyobb összefüggő 
tömeget és ezek közelében néhány jelentéktelenebb kibúvást, úgy hogy 
összes területe nem nagyobb 2 km-nél. A térkép e része azonban nem 
egészen pontos, mert egyrészt úgy a Kirnik, mint a Csetatye tetején, 
valamint a köztük levő nyakon is kevert eruptivus breccia van, úgy, a 
hogy azt URBÁN MIHÁLY A verespataki bányaművelés fejlődéses című 
értekezésének ! 491. lapján feltünteti ; másrész a Vajdoján is van rhyolith, 
a hol a térkép andesitet jelöl, melyet egyébként már SzaBó is meg- 
említett. (WFöldt. Közl. idézett műve 223. lapján.) A bányaműveletek — 
URBÁN MriHÁLY szerint — azt mutatják, hogy a rhyolíth fölfelé fordított 
kúp alakjában szétterül. 
A megvizsgált rhyolitok helye és makroskopikus tulajdonságai. 
Mikroskoptummal megvizsgáltam a következőket : 
I. A Vajdoja É-i részéről származó, dr. Ruzirsxa B.-tól megelem- 
zett fehér, de kékesszürke sávos, ezáltal folyóssági szövetet mutató na- 
gyon ép rhyolithot, melyben 2—3 mm-nyi és kisebb üregek vannak. 
Körülbelül ilyen méretüek a legnagyobb porphyros guarcszemek is. 
A földpátok már jóval kisebbek úgy, hogy szabad szemmel nézve csak 
gondos megfigyeléssel ismerhetők föl. Ércet puszta szemmel ebben 
nem látunk, de jelenlétét elárulja az, hogy a kőzet régibb felülete zöl- 
dessárga vasoxydul kéreggel van bevonva. 
2. Az Erdélyi Nemzeti Múzeum gyűjteményében lévő PosEPwYy-től 
származó Bráza csúcsáról (a Kirnik ÉK-i oldalán) való, eredetileg xcse- 
tátyei typusu guarctrachytv-nak nevezett kőzetet, melyre dr. LUNZER 
elemzése vonatkozik. Ez fehér szinű, helyenként szintén zöldes-sárgára 
festett, likacsos rhyolith, melynek legnagyabb guarcszemei már 12 mm-t 
is elérnek. Földpátjai részben muscovitosan elbomlanak és ibolyás- 
barna szinüek, melyeket némelykor vékony ép burok vesz körül, más- 
részt pedig fehér fénylő kalium földpátok. Az üregek falát érceken kivül 
apró guarc béleli. 
3. Az előbbivel megegyező származású és elnevezésű (iselalye hot-i 
barnássárga szinű, mállott alapanyagú tömör rhyolithot, a mely az 
előbbiéhez hasonló nagyságú, kevés porphyros guarcot, muscovitosan 
elbomlott földpátokat, erősebb barnás-sárga limontitos foltokat tartalmaz. 
előbbitől és itt is SzaBó-nak kell igazat adnunk, a ki a Conzu mare kőzetét rlabra- 
dorit-trachyt (andesit)-nak guarccal irta le (IFöldt. Közl. 1874. 224—5. 1.). Való- 
szinűnek tartom, hogy a Colcu mare és Concu mare név ugyanazon hegyre vonatkozik. 
1 Bányászati és Kohászati Lapok XII. bvfolyam. 481. lap. Budapest, 1908. 
