352 D! SZÁDECZKY GYULA 
Ennél sokkal nagyobb mennyiségben fordul elő PáÁrrY szerint a 
Csetatye D-i oldalán a mélyebb szintekben, közeledve a kornai völgy- 
höz és főleg a kornai templommal szemben, az u. n. chelyi üledék, 
alját alkotva, itt is ckavicsos tufás-ban. 
Nem teljesen egyféle kőzetek ezek, de főbb vonásaikban mégis 
megegyeznek egymással annyira, hogy ha nem akarjuk nagyon szétdara- 
bolni a kőzetfajtákat, össze kell foglalnunk őket. Figyelmünket kétség- 
telenül a kornai előfordulás érdemli meg leginkább, mert ez a legépebb 
valamennyi között. 
Szerencsésnek érzem magamat, hogy a kornai kőzetből Párrv dr. 
ismert szivessége révén egy kis darabhoz jutottam, melyből vékony 
csiszolat készítésre és részletes vegyi elemzésre is jutott anyag. Midőn 
Páwry dr. előzékenységeért nyilvánosan is köszönetet mondok, sajnálato- 
mat fejezem ki, hogy ezen legautentikusabb darabkán megejtett vizsgá- 
latok nem erősítik meg az ő, e kőzethez fűzött következtetéseit. 
Szabad szemmel nézve e kőzetet, világos szürke alapanyagában 
igen jól láthatók az 1—4 mm hosszú zömök, ép, fényes, fekete amphi- 
bol-kristályok, melyek egyenletesen vannak a kőzetből kiválva és szinük- 
nél fogva a kőzetnek legföltünőbb ásványai. A földpátok annyira meg- 
egyeznek szinben az alapanyagéval (csak egyesek öltenek halvány hús- 
veres színt), hogy szerepüket nem lehet így megitélni. Annyit azonban 
mégis észreveszünk, hogy 1—5 mm nagyságuak és sűrűn, egyenletesen 
vannak a kőzetben eloszolva. 
Hasonló nagyságúak a legömbölyödött guuwwcszemek is, de az előbb 
említett ásványokhoz, sőt a rhyolithokéhoz hasonlítva is csak nagyon 
gyéren fordulnak elő. Figyelmes vizsgálásnál néha 1—2 mm nagyságú 
kagylós törésű tilánvyas csomókat is lehet látni a kőzetben, melyek 
kiválasztva a mágneses acélhoz tapadnak és titán reactiót is adnak. 
A kőzet magmájanak eme termékein kívül egyetlen, vagy 5 mm-nyi 
lapos, eléggé beolvadt, biotit-muscovit csillámpala maradékot, továbbá 
egy szürkészöld szinű, a bezáró kőzetnél sokkal apróbb szemű zárvány- 
kát is találtam benne, mely 1 mm-nél apróbb földpát- és amphibol- 
kristálykákat tartalmaz szürkés zöld alapanyagban. E közetzárvány na- 
gyon emlékeztet a vidék némely közönséges andesitjére. 
A mikroskoptiumi vizsgálat eredményét az amphibolok leirásával 
kezdem meg, mert ez a kőzetnek legérdekesebb és a lényeges alkotó- 
részek közül legelőször kivált ásványa. Az amphybolok vékony csiszolat- 
ban többnyire apró kristálytöredékeknek bizonyulnak. Zöld szinű, elég 
ép ásványok ezek, melyek nagyobb egyénei az oszlop oo P(110) lapjain 
kívül a kétoldalas véglap: co P co (100) és oo P os (010) is kifejlődött. 
Az apró (0715 mm), majdnem szabályos hatszögalakú kristályokon azonban 
az oszlop (110) négy lapján kívül csak a hosszanti lappár (010) van meg. 
