358 Dr SZÁDECZKY GYULA 
1863-ban! ugyan még cSanidin-Oligoklas Trachytp-nak nevezték, de 
SzaBó nagy plagioklasait lángkisérletileg már 1874-ben elég jól meg- 
határozta és ennek alapján vandesin trachyt, és labradorit-trachytv-nak 
nevezte.7 
DoELTER? ugyanakkor már camphibol andesitv-nek nevezi, de 
sanidin földpátokat is említ belőlük tévesen. Nagy érdeme DoELTER-nek 
az, hogy egy pár verespataki andesit nagy földpátját részletes vegyi 
elemzés alá vévén, biztosan meghatározta az idevaló plagioklasok hová- 
tartozását. 
A M. kir. Földt. int. 1905-iki térképén és az erre vonatkozó leirá- 
sokban amphibolos andesitnek van nevezve. A bányászok, kiket egyéb- 
ként, ércet nem tartalmazván, kevésbé érdekel, mint a rhyolith, röviden 
andesitnek nevezik." 
Az amphibolos andesitek közül a rhyolith terület közvetlen közelé- 
ben, a Nagytó gátján észlelhető andesitre (4155), továbbá a (rergeleu 
(A. 323. G. gy.) és a (rlinda (A. 318. G. gy.) andesitjére szorítkozott 
vizsgálatom, tehát aránylag kis anyagra. Az eredményeket azonban 
mégis közlöm, mert az újabbi leirásokból a közelebbi kőzettani meg- 
határozások hiányoznak. 
Szabadszemmel nézve világos, vagy sötétebb szürke, veresbe átmenő, 
vagy zöldes szinű, sokszor nagyon laza, likacsos szövetű kőzetek ezek, 
melyekben 1—5 mm nagyságú fekete amphibol-oszlopokat, továbbá 
1—15 mm átmérőjű fehér földpátkristályokat, illetőleg az alapanyagból 
élesen kiváló kristálycsoportokat már az első rátekintésnél jól meg 
lehet különböztetni. 
Egyesekben básisos kőzetzárványok fordulnak elő, sokkal apróbb 
kristálykákból és ezek között aránylag több apró amphibol-tűből állva. 
Eme kőzetek tehát úgy alapanyagjuk, valamint a bennük levő 
ásványok jellege, a guarc és sulfid ércek teljes hiányában különböznek 
az előbbiektől." 
Mikroskopiummal vizsgálva, az ép amphibolkristályok között na- 
gyon sok töredéket látunk. Haránt metszeteiken az oszlopok (110) oecP 
mellett többnyire csak a hosszanti lappár (010) cso P co lapjai vannak 
gyengén kifejlődve. Szinük a kornainál jóval sötétebb zöldes-barna szín 
és gyakran magnetitkerettel vannak körülvéve. A harántlap (100) oo P oo 
1 Geologie Siebenbürgens. Wien, 1863. 526. I. 
2 Földt. Közl. IV. 1874. 219. 1. 
3 TSCHERMAKS: Min. Mittheilungen. Wien, 1874. 13. 1. 
4 URBÁN MIHÁLY: Bányászati és Kohászati Lapok. XLI. 1908. 491. I. 
5 Megemlítem itt, hogy a Rotunda-tető a mikroskopiummal közelebbről meg 
nem vizsgált amphibol andesitjében egyetlen nagyobb, régi guarcdarabkát találtam, 
mely minden valószinűség szerint kristályos palából származik. 
