386 STAFF JÁNOS 
pro parte!) pulchellia, tissotia és pseudotissotia nemek említendők." 
További fontos adatok találhatók NörrxvG-nél (Der Jura aus Hermon, 
1887.) lásd id. m. 17. old. és a 18. old. 2. és 5., valamint III. tábla 
3a, IV. 1c, II. 6c ábráját. A syriai oxfordrétegekből való olyan hat 
harpoceras-faj van itt, melyeknél a háti karély nincs a házdísz közép- 
vonalában. A szifó helyzetéről, sajnos, nincs említés téve. 
Tagadnunk kell, hogy ezekben az esetekben xtdegenerációs jelen- 
ségekkels van dolgunk. Ez a részaránytalanság ugyanis egyéb, degene- 
rációs jellegek gyanánt tekintett jelenségekkel — mint a rendellenes 
kicsavarodás, a kamravarrat túlságos redukálódása stb. — épen nem 
fordul gyakran együtt elő.? Másrészt a jelenség senilis növekedése sem 
állapítható meg. Nem is gondolhatunk arra, hogy például a psilocerá- 
sokat, melyek bizonyára igen jelentékeny helyet foglalnak el a triász 
utáni ammonitesek törzsfájában — degeráltaknak tartsuk. 
Figyelemreméltó tény az, hogy csaknem egyedül élestarajú (amal- 
theus, garnieira, pseudotissotia, tissotia), vagy széles- és simahátú ammo- 
nitesek (psiloceras, aspidoceras) hajlandók a részaránytalanságra. Csak- 
ugyan egyesek a tarajképződés rovására írták a szifó eltolódását (SOLGER 
a Pseudotiss. segnis, SaAxwx a (Garn. heleropleurá-nál.?) EwGEL-nekt a 
rendellenességekre vonatkozó rendszere, a melyhez Vapász is csatlako- 
zik szerintem kevésbbé szerencsés. A jelenségek helyesebben ebbe a 
két csoportba oszthatók: 1. egyénenkénti sérülés, illetve betegség út- 
ján — mintegy a szervezetre való tekintet nélkül — szerzett rendelle- 
nességek, 2. az alakcsoportnak törzsfejlődéstani úton szerzett élettani 
jellegével összefüggő jelenségei. (Tarajképződés !) Utóbbi esetben indoko- 
latlan wegyéni rendellenességekrőlv beszélnünk, még akkor is, ha a faj 
példányainak csak kis százaléka részaránytalan. A epresiphoamnlis asym- 
metrin bizonyos csoportoknál még épen a variálási 
határok között mozog. 
Természetszerűleg a szigorú mathematikai részarányosságból mi n- 
den ammonitesnél észlelhető valami, ha csak nagyon csekély eltérés 
1 Más typusok, mint pl. a desmoceras, teljesen mentesek a kamravarratbeli 
rendellenességtől. 
2 Pl. a neolobites nemben, mely DIENER szerint a xelydonautilus kamra- 
varrat-stádiumhoz való visszatérést, mutat, nem ismertem hasonló részaránytalan 
példányt. (PERoN-nak ilyen ábráját rajzolási hibának tartom! V. ö. Sitzungsb. Ges. 
Naturf. Freunde Berlin, 1908. p. 263. alatt levő kitételeimet. 
3 Látszólag ellentmond a pulchelliák magatartása, melyeknél élestarajú 
(P. Reigi), letompított, tehát mintegy kettős tarajú typusok (P. Oehlerti, P. Fouguei, 
P. cfr. provincialis), valamint lekerekített külső oldalú alakok is (P. Bertrandi, 
P. Nolandi) elég gyakran részaránytalanok. 
4 Verhandl. Kais. Leop. Carol. Deutsch. Akad. d. Naturf. LXI. Halle 1894. 
pag. dd2 
