A JURA-AMMONITESEK SZIFONÁLIS RÉSZARÁNYTALANSÁGÁRÓL. 387 
is. Bizonyos alakoknál ez az eltérés a háti oldal alakja következté- 
ben nagyobbodik, így például, ha lelapulás nem védi meg eléggé! az 
oldali eltolódás ellen, vagy túlságosan éles xüres tarajn (Hoblkiel) a 
szifónak elegendő helyet nem juttat a befogadásra, hanem azt az oldalt 
a falakra szorítja. A ház többi részeinek részarányossága és összhangja 
világos jele annak, hogy az állat a presiphonalis részaránytalanság 
dacára semminemű rendellenes elváltozást nem szenvedett, sőt a faj 
növekedésbeli maximumát is elérhette. Fölfogásom valószínűségét növeli 
az a körülmény, hogy a berlini földtani intézet gyűjteményében ? sike- 
rült az Aspidoceras liparum Opp., Asp episus OpPP., Asp. perarmatum, 
Asp. cfr. perarmatum, Asp. Lallierianum d? ORB fajokból olyan példá- 
nyokat találnom, illetve kipreparálnom, melyek a háti karélynak Vapász- 
nál ábrázolt rendellenes helyzetét mutatják s a melyeken egyszersmind 
a szifó helyzete is észlelhető Mindezekben az esetekben a 
kamravarrat eltolódásában résztvesz a szifó is. 
x 
Ez általános nézőpontok alapján a VapáÁsz-tól leírt esetek a követ- 
kezőképen adhatók elő: a tatai acanthicus-emeletnek időben és térben 
szűk korlátok között lévő faunájában három közel rokon fajon a apresi- 
phonalis részaránytalanságs észlelhető, melynek helicotropismusa egyik 
példánynál (ÁAÁsp. Montisprimi) úgy látszik xbalrahajlóv (senestrogyre), 
a másik kettőnél pedig ejobbrahajlóv (dextrogyre). A ház sérülésének 
nyomát Vapász nem észlelte, de az elmondottak alapján ez nem is vár- 
ható. Bár sem a kezdőkanyarulatok, sem a szifó helyzete közvetlenüi 
nem ismeretesek, analogiák alapján nagy valószínűséggel föltételezhető 
azonban, hogy a háti karély eltolódásában a szifó is résztvesz, hogy a 
részaránytalanság fokozatosan fejlődött, hogy a legelső kanyarulatok 
rendes kifejlődésnek s hogy hasonló előfordulási helyekről való rokon 
fajoknál a presiphonalis részaránytalanságnak további ilyen eseteit vár- 
hatjuk. 
1 V. ö. B3! Fontos még a S0LGER-tól megállapított ama tény, mely szerint 
a részaránytalanság kisebbedik a kerek külső oldallal ellátott kezdőkanyarulatok- 
nak az erős tarajú későbbi kanyarulatokba való átmeneténél. (Zeitschr. d. d. Geol. 
Ges. LV. p. 103.) Ezzel szemben V. ö. Tissotia Schweinfurthi Eck (Sitzungsb. Ges. 
Naturf. Freunde Berlin 1909. p. 190.) 
2 A gyűjteményekben levő összes aspidocerasok rendszeres átvizsgálása még 
jóval nagyobb anyagot szolgáltathat. 
