MEGJEGYZÉS DE MAURITZ BÉLA 
, A. MESTERSÉGES WOLLASTONITRÓL" CÍMŰ ÉSZREVÉTELÉRE. 
Dr. Sz. SzarHmáRry LáÁsSzLó-tól. 
Tisztázzuk először azt a fogalmat, vajjon mi az a wollastonit. 
A wollastonit a kalciumnak metakovasavas sója. Akár mesterségesen 
előállítottról legyen szó, akár a természetben előfordulóról, mindenféle- 
képpen metakovasavas só. Hogy kétféle módosulata van, az mit sem 
változtat a dolgon. Hiszen a kén több módosulatban fordulhat elő, 
azért senkinek sem jutott még eszébe, bármelyiket is nem kén- 
nek tartani. Vagy ilyen a szén, szelén stb. Ez tiszta dolog. 
Hogy a hatszöges formáról és nem másról van szó, azt mindenki 
tudja, hiszen az általam előállított wollastonit keménysége a guarcéhoz 
áll közel, a természetesé pedig a fluorit és apatit között van. Sőt ha 
dr. MauRirz figyelmesen olvasta volna cikkemet, a következő sorokat 
is láthatta volna: xfizikai sajátságai, a keménység kivételével 
eléggé megegyeznekv stb. Tehát, hogy milyen formáról volt szó, az 
egy pillanatig sem lehetett kérdéses. Az általam előállított wollastonit 
az üveget erősen karcolja, tehát keménysége jóval az üveg kemény- 
sége fölött áll, tehát a guarcéhoz áll igen közel. 
Cikkemnek célja volt összehasonlítást tenni, főleg kémiai 
szempontból egy természefes és egy mesterséges wollastonit 
között. Ezt a cimben is kifejeztem. Épen ezért mindenkitől ismertnek 
teteleztem föl az irodalmat, mert ha azt mind fölvettem volna, ami 
róla eddig írásban megjelent, akkor többet fölsorolhattam volna, mint a 
mennyit Groth: cChemische Krystallographiev (II. Teil. 237—238. lap) 
című munkájában fölemlít, ahonnan MavuRirz dr. úr is adatait vette. 
Céltalan dolgot tehát nem végezek, mert az összehasonlításnak nem 
célja a szakirodalom ismertetése. Azt pedig, hogy a mesterséges wol- 
lastonitot én állítottam volna először elő, egy árva szóval sem mond- 
tam és tiltakozom az ellen, hogy cikkembe efféle dolgot magyarázzanak. 
A dolog úgy vélem tiszta, ez egyúttal végszavam is. 
Földtani Közlöny. XXXIX. köt. 1909. 
