TÁRSULATI ÜGYEK. 413 
fejlődve, a mi szépen bizonyítja az ellenkezőjét annak a régebbi nézetnek, hogy 
az aragonit hemimorf. Itt a főtengely alsó végén ugyanazokat a lapokat találjuk, 
mint a fölső végén. 
3. TREITZ PÉTER SEMSEY ÁANDOR dr. ösztöndíjával másodizben tett talajisme- 
reti tanulmányutat Oroszországban, ezúttal TIMkó IMRE m. kir. geologus kiséreté- 
ben, s erről az útról számolt be. 
Oroszországban a talajismeret igen magas fokon áll, az orosz szaktudósok e 
tudományban minden nemzet előtt járnak. Náluk a talajismeret szükségből fejlő- 
dött ; talajtérképekkel kénytelenek ugyanis a hiányzó kataszteri fölvételeket pótolni, 
hogy igazságosabb adóelosztást teremtsenek. A talajtérképeket s a vele járó föl- 
vételt és laboratoriumi munkát a zemsztvók (kormányzósági bizottság) az állam 
közbenjárása nélkül végezteti. Eddig tíz kormányzóság térképe készült el, másik 
tíz inunkában van. Jelenleg 50 szakember foglalkozik talajfölvételekkel. 
A talajismeretnek mint szaktudománynak kifejlődését az orosz birodalom 
természetrajzi helyzete tette lehetővé. Északon az örök jég határától, délre a forró 
égövi régiókhoz hasonló klimájú és vegetációjú vidékekig minden klimát föltalál- 
hatunk itt, a vele járó növényi takaróval és jellegzetes talajával együtt. E régiók 
talajainak együttes tanulmányozása, a tanulmányok összehasonlítása vitte annyira 
előre az orosz talajismeretet. A fölvételek alapján az az alapelv kristályosodott ki, 
hogy a talaj minőségét két tényező határozza meg : 1. A genetikai származás. 2. Az 
anyakőzet minősége. Az első tényező a klimával, a második a geologiai kifejlődéssel 
van szoros kapcsolatban. 
A tanulmányúton a két agrogeologus mindama területeket bejárta, amelye- 
ken Európa középső részét fedő talajtipusok őseredeti és bolygatatlan állapotban 
voltak föllelhetők. 
Előbb a nedves klimazónába tartozó vidéken, Orosz-Lengyelországban, Novo 
Alexandria környékén tettek kirándulásokat. I vidék klimája a nálunk Vas megyé- 
ben uralkodóval azonos, s a talajtipusok is igen közel állanak egymáshoz. Innen a 
füves puszták területére mentek. Odesszából a füves puszták összes változatain át 
a pusztai erdők régiójába tették a második kirándulást. Végül a harmadik kirán- 
dulás a krimi félszigetre terjedt; a tengerparttól kiindulva, a déli határhegységen 
át a hegytetőt födő füves pusztán keresztül az északi lejtők száraz sóstalajú füves 
pusztái felé hatoltak. 
A tanulmányúton a következő talajfajtákat tanulmányozták : 
Nedves klima, 800—900 mm csapadék; erdei talajok: Szürke 
agyagos erdei talaj (podsol). Ennek változata az erdő letarolása után barna homokos 
agyag (Lehn, brauner Waldboden). Hazánkban Zala, Vas és Sopron megyékben 
vannak meg a megfelelő talajtipusok. Szürke homokos erdei talajok. Kilúgozott 
erdei homok, Bleisand. Hasonló talajok nálunk csak a magas hegységben találha- 
tók. Pusztai erdők, szürke-humuszos talajok. Füves puszták talajai: 
Fekete pusztai talaj 10—1490 humusztartalommal. Hasonló talajok nálunk a hegység- 
nek nyugati részein, a Nagy-Alföldre nyúló lejtőkön csak foltonkint találhatók. 
Barna pusztai talaj 10—1199 humusztartalommal. Hazánkban az Alföld és Dunántúl 
északi részén vannak megfelelő talajtipusok. Végül a világosbarna pusztai talajok. 
Ilyenek nálunk a Nagy-Alföld déli részén vannak. A krimi félsziget déli határ- 
hegységének déli lejtőin terra rossához vagy inkább a hazai nyirokhoz hasonló 
talajokat találtak. 
A talajok származásával és természetrajzi ismertetésével a jelentés fog fog- 
lalkozni. 
