544 A GEOLÓGIA HALOTTAI 1909-BEN. 
A külföldi geológusok sorából elveszítettük HuDLEsSTox WILFRID és SEELEY 
HaxRY GovIER világhírű angol tudósokat, BREzisa ARxiszrinEst, a jeles osztrák 
mineralógust, MATrTEucci VIKTOR RAFAEL olasz vulkanológust, s ezenkívül szá- 
mos jeles geológust és paleontológust. 
Elhunyt szaktársaink eletrajzát s munkásságát a következőkben ismertetjük. 
xx 
Bernard Meyners Henrik angol paleontológus 1853 november hó 29-én 
született Cambridgében. Kezdetben matematikát tanult, majd zoologiával fog- 
lalkozott. A nyolcvanas években Moszkvában tartózkodott, s 1888-ban Jénába 
ment HAEckEL tanár mellé biológiai tanulmányok céljából. Később paleontoló- 
giával foglalkozott. Meghalt 1909 januárius hó 4-én Londonban. 
Művei közül fölemlítjük a következőket: 1892-ben publikálta .The 
Apodidaes című monografiáját; 1893-ban a Nature-ben jelent meg 
Trilobites with Antennae at last című tanulmánya, 1894-ben a 
Geological Magazine-ben -Systematic Position of the Trilo- 
bites, értekezése; 1895-ben The Zoological Position of the Trilo- 
bites (Science Progress), 1897-ben Fossil Apodidae (Natural Science), s 
On the Affinities of the Madreporian genus Alveopora with the Pa- 
laeozoic [r/avositidae (Journ. Linnean Soc. Zool.). 
1894-ben a British Museum-ban az élő és kövesedett korálok tanulmá- 
nyozásához fogott s 1907-ig BERwagD a következő részeket dolgozta fel a 
Bxook-féle Katalógusban: vol. II. of the Catalogue (begun by Mr. BRoor) 
on the Turbinaria and Asfracopora, vol. III. On the Montiporinae, vol. IV. 
On the Goniopora, vol. V. On the Porites (Indo Pacific), vol. VI. On the 
Porites (West-Indies) and (roniopora. 
Brezina Arisztides dr., a bécsi természettudományi udvari múzeum 
ásvány-kőzettani osztályának nyugalmazott igazgatója ez év május hó 25-én 
meghalt. 
Bnrrzisa 1848 május hó 4-én Bécsben született; 1866-tól kezdve a bécsi 
egyetemen matematikai és fizikai tudományokat hallgatott, 1868-ban Berlinbe 
ment, hol Rosx Guszráv krisztallografiai előadásait hallgatta. A doktori címet 
1872-ben Tübingában szerezte meg. 1874-ben a bécsi egyetemen a krisztallo- 
grafia magántanára lett s később gráci tanár. 1885-ben az udvari múzeum 
mineralógiai és petrografiai osztályának a vezetését vállalta magára, s ezt 
1896-ig vezette is, a mikor nyugdíjba lépett. Nyugalomba vonulása után 
1898-ban a Wiener Urania igazgatója lett. Számos krisztallografiai mun- 
kája közül legfontosabb: Untersuchungen an homologen und iso- 
meren Reihensv, melylyel a bécsi Tudományos Akadémia BAUMGARTNER- 
díját nyerte el. Foglalkozott a meteoritekkel is, azonban nagy munkája, 
melyet ConEwxnel együtt megkezdett: Die Struktur und Zusammen- 
setzung der Meteoreisen erlüutert durch photographische Ab- 
bildung geüátzter Schnittflüchens teljesen még nem jelent meg. 
BxEzisa összes munkáit a Verhandlungen d. k. k. Geologisehen Reichs- 
