A GEOLÓGIA HALOTTAI 1909-BEN. 561 
faciesei, Úgy a Zechsteinben, mint a középső Harmadkor üledékeiben holothuria- 
maradványokat is fölfedezett. 
Stanley Ford Vilmos, London külvárosában : South Norwood-on, 81 éves 
korában, 1909 augusztus 14-én meghalt. Sranngy a hírneves Sraxney W. S 
műszer cég tagja volt, s 1884-ben a GeologicalSociety is tagjává válasz. 
totta. Számos érdekes munkája közül fölemlítjük a következőket: Probable 
Amount of former Glaciation of Norway (1887); The Nebular 
Theory in relation to Stellar, Solar, Planetary, Cometary, and Geological 
Phenomena (1895). 
Stearns Róbert E. C., az Északamerikai Egyesült Államok geológiai 
osztályának asszisztens-direktora, 83 éves korában, Los-Angelesben, Kaliforniá- 
ban, augusztus hó elején elhunyt. 
Tudományos munkái közül legismertebb a Molluszkumok geografiai el- 
terjedéséről írt nagy műve. 
Smeysters József, belga bányafelügyelő, 72 éves korában Charleroiban, 
Belgiumban elhunyt f. év januárius hó 12-én. 
A kiváló bányageológus 1837-ben Liégeben született s tanulmányai 
végeztével számos helyütt működött mint bányamérnök. Legnagyobb érdeme 
a charleroi szénmedence felkutatása körül van, melyet alapos 
geológiai tudással s fényes eredménynyel végzett. 1881-ben a Société Géo- 
logigue de Belgigue tagjává választotta, s a társulatnak buzgó tagja volt 
egész haláláig az előkelő állású férfi, kinek számos magas kitüntetése is volt, 
Munkái az Annales des Mines de .Belgigue és a Congrés de 
Géologie appliguée de 1905 memoárjában láttak napvilágot. 
Hletrajzát arcképével együttaz Annales de la Société Géologigue 
de Belgigue XXXVI. kötetében (Liége 30 Juin 1909, pag. B, 89—93) közli. 
Szellemy Geyza, m. kir. bányatanácsos, f. évi október hó 17-én, 59 éves 
korában Nagybányán elhunyt. 
Született 1849 május hó 8-án a barsvármegyei Nemeskosztolány község- 
ben; atyja evangelikus lelkész volt, a ki fia nevelésére a legkiválóbb gondot 
fordította. Tanulmányait Selmecbányán végezte, s ugyanott 1872-ben az aka- 
démia tanársegéde volt. 1875-ben Nagybányára került, a hol 1889-ben kerületi 
bányamérnöknek nevezték ki, s 1907-ben bányatanácsossá lett. A folyó év 
szeptember havában szabadságra ment s hosszabb olaszországi utazást tett. 
Október 16-án tért vissza nejével Nagybányára, s már másnap a gőzfürdőben 
fürdés közben agyszélhűdés érte. 
Mint a nagybányai kerület mérnöke, az összes kincstári bányákról rész- 
letes és pontos fölméréseket végzett. Szakírói minőségében nagy feltűnést kel- 
tett s meleg elismerést aratott a budapesti és a párisi bányászati kongresszuso- 
kon előadott tudományos értekezéseivel. Nevezetesebb munkái a következők : 
Nagybánya s vidékének fémbányászata; Nagybánya környéké- 
nek magassági viszonyai; Nagybányabányatársulatainak mono- 
grafiája. Legbecsesebb munkája: A Vihorlát-Gutin trachit-hegység 
éretelepei című értekezése, mely a Budapesten 1896 szeptemberében tar- 
tott Ezredévi bányászati s geológiai kongresszus kiadásában, 1—42 oldalon, 
