562 A GKOLÓGIA HALOTTAI 1909-BEN 
26 ábrával, számos szelvénynyel és egy igen becses geológiai térképpel ellátva 
jelent meg. 
Hazánk leggazdagabb fémbányavidékének a bibliája ez a munka, mely 
egyedül is hírnevet is biztosítana szerzőjének a bányageológiai irodalomban. 
Hidrológiai munkái közül igen fontos adatokat tartalmaz: Nagybányának 
használati vízzel való ellátása című munkája, (Bányászati és Kohászati 
Lapok 1906. 43. köt. 599—-607. I. geológiai szelvénynyel.) SzErLEMmx szerint 
Nagybányán 300 m mély fúrással felszökő artézi vízre lehet remény. 
Szterényi Hugó dr., természettudományi író, budapesti főgimnáziumi 
tanár, hosszas betegeskedés után 1909 március hó 19-én Budapesten elhunyt. 
SzrTERÉNYI tanár hazánk azon csendes, de érdemes munkásai közé tartozott, 
a kik feltűnés nélkül bár, de annál lankadatlanabb buzgalommal iparkodnak 
a természettudományokat úgy az ifjúság, mint a felnőttek körében terjeszteni. 
A fáradhatatlan tudós Társulatunknak 1883 óta volt tagja, az utóbbi években 
azonban súlyos betegsége miatt kilépett tagjaink sorából. A rendkívül termé- 
keny írót a túlfeszített munka már évekkel ezelőtt súlyos idegbajba vitte, 
míglen 52 éves korában a halál megváltotta szenvedéseitől. 
Eredeti nevén STERN Hucó, a somogyvármegyei Lengyeltótiban született 
1857 december hó 7-én. Édesatyja : STERN ALBERT, Ujpestnek egykor híres 
főrabbija, gondos nevelésben részesítette úgy Hucó, mint Józser fiát. Későbben 
mind a két fiú a keresztény hitre tért át és a SzrTERÉNYI nevet vették föl. 
SZTERÉNYI HuGónak öccse: SzrTERÉNYI JózsEr m. kir. kereskedelemügyi állam- 
titkár tudvalevőleg nemrégiben belső titkos tanácsos lett. 
STERN Hucó közép- és főiskolai tanulmányait Budapesten végezte. Majd 
1880—1884 között Szazó Józser dr. egyetemi tanár mellett ásványkőzettani 
vizsgálatokkal foglalkozott. Mint középiskolai tanár Kecskeméten kezdette mű- 
ködését, három évig az aradi főgimnázium s két évig a székesfejérvári főreál- 
iskola tanára volt. 1891-ben a budapesti II. kerületi, 1894-ben a VII. ker. 
főgimnáziumhoz helyezték át. Sokat járt külföldön úgy a természetrajzi 
múzeumok és az oktatás, mint általában a középiskolai viszonyok tanul- 
mányozására. Számos ásvány-kőzettani s geológiai irányú munkája jelent meg, 
a melyek közül fontosabbak a következők: Selmeci és mátrahegység- 
beli gömbös és sphaerolitos trachytok (Földtani Közlöny XII, 1852, 
31—81. old.) ; Osopot és Dolinja-Lyubkova eruptiv közetei (Föld- 
tani" Intézet Évkönyve VI. köt. 171—243. old. a XVI. és XVII. táblával ; 
Krassó:szörénymegyei eruptiv kőözetekről (Földtani Közlöny X, 
1880, 187—199. old.); A grafitról (Természettudományi Közlöny XI. köt.) ; 
A petroleumról (u. o. II. köt.) ; A meteoritekről (Budapesti Szemle 
1883); Az ásványtan mai iránya, Az ásványok olvadásáról 
(Orv. Term. tud. Vándorgy. Évk.) ; Ásványtanok a gimnáziumok s polgári 
iskolák számára számos kiadásban. 
Legnagyobb munkássága tulajdonkép a Pallas Nagy Lexikonában 
van, a melynek [—XVIII. köteteibe (Budapest 1893—1900) az összes ásvány- 
földtani cikkeket SzrERÉNYI írta kiváló tudással, s a magyarországi viszonyok 
szemmel tartásával. 
