2 T)' PALFY MOR 



mellékágában, mig a fürdőt északról környező hegyek alján aprószemü 

 szürke, sokszor még palás (Emmansz viUa alatt) is előfordul. A fürdőtől 

 keletre egy kis kerek dombon aprci, szögletes darabokra széthulló szürke 

 dolomitot fejtenek az lítak kavicsolására, de ugyanitt, valamint a fürdő 

 északi szélén, a Sárospatak bemosásában, fehér dolomit por is elő- 

 fordul. 



A Nádaspatakban, valamint a Bükkhavasra vezető gerinczen a dolo- 

 mit alárendeltebb lesz s helyette szürke vagy kékesszürke, gyakran cal- 

 cziterekkel átjárt tömör mészkövet találunk, a mely azonban még rendesen 

 dolomitos, hideg sósavval alig vagy csak gyengén pezseg. Ebbe a mész- 

 köbe azután ■ — ■ különösen a Bükkhavas gerinczén — gyakran vannak 

 fekete agyagpala rétegek is betelepülve. 



Ezen képződmény nyugati határát egy darabig a Hanzker-patak 

 képezi, addig, míg a völgy Ny-felé kanyarodik. Innen a Bükkhavasig húzó- 

 dik fel. Északkeleti határa a Bükkhavasról a Kisbükkhavasra s innen a 

 Csíkóhegy irányában a Hétvezér-forráshoz húzódik. Déli, illetve délkeleti 

 határát a borszéki medeneze északi széle alkotja (1. a térképet). 



A borszéki medenczét a kerekszék 975 és 913 m-es pontján és á 

 Kossuth-kúton át húzódó gerincz két részre osztja. Ez a gerincz keskeny 

 dolomitvonulatból áll, a melj^ egykor összefüggésben volt a borszéki völgy 

 északi oldaláról az Arany János-kút mellett előreugró dolomitsziklával s 

 attól csak későbbi időben választatott szét a patak erodálása által. Egy 

 délibb dolomitvonulat nyomát még tovább Alsóborszék felé is megtalál- 

 juk, hol a völgy baloldalán fehér szirt alakjában áll ki. 



Ez az a képződmény, a melyet az eddigi leírásokban Heebich után,' 

 mint a kristályos palák közé települt ösmészkövet írtak le. Koch azonban 

 megemlíti, hogy a kőzet sok magneziát tartalmaz s azért magneziadús 

 ösmószkőnek tekinti." Vizsgálataim alapján én azonban úgy láttam. hog\- 

 ez a dolomit és mészkő nincsen a kristályos palák közé betelepülve, 

 hanem azokon rajta fekszik s csupán a fürdő környékén vetődésektől 

 megzavarva jutott olyan helyzetbe, hogy futólagos tekintetre úgy tűnik 

 fel, mintha a kristályospalák közé lenne települve. Ellene szól különben 

 ennek a kőzet kiképződése is, mert leszámítva a szemcsés dolomitot, a 

 mészkő rendesen tömör s a közé települt fekete agyagpala sem phyllit- 

 szerű, mint a kristályos mészkövekben szokott lenni. 



Bár palseontologiai lelet véleményemet nem támogatja mégis reám 



' Heebich Fekencz: Északkeleti Erdély íoldtani viszonyai. M. kir. Földtani 

 Intézet Évk. I. k. p. 275. — A Székelyföld földtani és őslénytani leírása. U. o. 

 V. kötet. 



2 Dr. Koch Antal : Földtani észleletek az erdélyi medeucze különböző pont- 

 jain. (Erd. muz. egyl. Orv. term. tud. Értesítője. XVII. évf. II. math. term. tud. 

 szak. p. 251. Kolozsvár. 1S92.). 



< 



