BOi:SZEKFL-RI>n ES GYERGYliBELBOP. GEOI-OÜIAI ES HYDROLOGIAI VISZONYAI. / 



liötöl Összegyűjtött víz nagyréeze a borszéki medencze alatt gyűl össze, 

 hol a felületre törését az íigyagtakaró meggátolja s a dolomit töi'ésvona- 

 lán feltörő szénsavval telítve jut a felületre, oly helyeken, hol a víz 

 liydrostatikai nyomása érvényesülhetvén, átmoshatta az agyagtakarót. 

 Ebben az átmosási munkában kétségkívül szerepe volt a szénsavgáz me- 

 chanikai (9 talán chemiai) munkájának is. 



Ezen források mind a dolomitból fakadván, környékükön kisebb- 

 nagyobb mésztufa-kúpokat raktak le. Észlelhető ez minden egyes forrás- 

 nál, de mégis legkisebb mennyiségben, illetve legvékonyabban a borszéki 

 raedenezében magáoan, hol a föki'itnak, Erzsébet-kútnak és a Lobogónak, 

 daczára nagy mésztartalmuknak és nagy vízbőségüknek, aránylag kevés 

 mésztufa lerakodása van. 



Összehasonlítva ezen források lerakodásait a Borpatak felé néző 

 hegyoldal mésztufa lerakodásaival, hol most csak az egyetlen vizszegény 

 Ősforrás van, csakugyan könnyen jöhetünk arra a gondolatra, a mire 

 Stavb is jött, hogy «a források, melyek ezen óriási mészfalakat felépítet- 

 ték, kellett, hogy jóval nagyobb mértékben bővelkedtek vízben, mint 

 a völgy mai nap azon északnyugati részében kifakadó forrásain (id. m. 

 189 1.) Ha a fökút-lobogó vízmennyiségével és a lerakodás mértékével 

 hasonlítjuk össze e mésztufa-sziklákat. illetve feltesszük azt, hogy a me- 

 dencze forrásai már akkor is működtek, a mikor e mósztufa-sziklák kép- 

 ződtek, csakugyan óriási forrásokra gondolhatunk. De épen a medencze 

 forrásainak kevés lerakodásából következtethetünk fiatalabb korukra s 

 arra, hogy a Borpatak felé eső hegyoldalon — a Tündér-kert és Ősforrás 

 táján — törtek fel eredetileg a szénsavas források. Később a Kossuth-kút 

 vonalára hátráltak s csak a legutóbbi időben — talán már az alluvium- 

 ban — törtek csak fel a fökút-lobogó vonalán. A geológiai viszonyokból 

 erre a hátrálásra és ennek az okára is megkapjuk a magyarázatot. 



Említettem már. hogy a borszéki medencze alján, az Arany János - 

 kút mellett egy 83:* m dolomit-szikla ugrik előre, melynek magassága a 

 völgy felett mintegy 40 — 45 m. Ennek a csúcsnak folytatása megvan 

 a völgy másik oldalán is úgy. hogy egyidőben a dolomit- vonulat itt 

 sziklagátat alkotott, a melynek magassága a völgy mai talpa felett 

 mintegy 50 m lehetett. Ebben az időben a borszéki medenczét borító 

 levantei rétegek jóval — körülbelől a sziklagát magasságával — vasta- 

 gabbak lehettek, mint mai nap. Ily vastag fedőréteget a főkút-lobogó vo- 

 nalán feltörő fon ások nem tudtak átlyukasztani, ezért az összes vizmeny- 

 nyiség a medencze déli szelén, az Ősforrás ós Tündérkert környékén s 

 talán a Kossuth kút vonalán jutott a felületre. Ebben az időben fakad- 

 hatott a Bagolyvár forrása is. 



A sziklagát folytonos elmosásával azután a főkút-lobogó vonalán, 

 'illetve az egész medenczében az elmosás ai'ányában vékonyodtak a fedő 



